ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/11310/26
провадження № 1-кп/753/1802/26
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий   суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання   ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:
прокурор     ОСОБА_3 ,
обвинувачений    ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 12026100020001415 від 13.05.2026, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 22 травня 2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12026100020001415 від 13.05.2026, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 22.11.2025, у невизначений органом досудового розслідування точний час, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаною особою відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) та згідно з довідкою №2025-1122-1150-5109-7 від 22.11.2025 визнаний придатним до військової служби. Підстав для відстрочки від призову, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 не мав.
У подальшому, 24.11.2025, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи вказаного ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , на виконання вимог ст. 65 Конституції України, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», доведено зміст повістки ОСОБА_4 та повідомлено про необхідність останньому з`явитися о 09 годині 00 хвилин 20.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини № НОМЕР_1 у зв`язку зі призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Надалі, громадянин України - військовозобов?яний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під особистий підпис отримав повістку на відправку з обов?язковою явкою в указані вище дату та час.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації на особливий період та призовом на військову службу по мобілізації на особливий період, свідомо не прибув 20.12.2025, о 09 годині 00 хвилин, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у військову частину № НОМЕР_1 . 
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч положень ст. 65 Конституції України, Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ст. 336 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 22.11.2025, будучи військовозобов`язаною особою відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) та згідно з довідкою №2025-1122-1150-5109-7 від 22.11.2025 визнаний придатним до військової служби. Підстав для відстрочки від призову, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він не мав. У подальшому, 24.11.2025, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи вказаного ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , на виконання вимог ст. 65 Конституції України, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», йому доведено зміст повістки та повідомлено про необхідність останньому з`явитися о 09 годині 00 хвилин 20.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини № НОМЕР_1 у зв`язку зі призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Надалі, він під особистий підпис отримав повістку на відправку з обов?язковою явкою в указані вище дату та час. Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації на особливий період та призовом на військову службу по мобілізації на особливий період, свідомо не прибув 20.12.2025, о 09 годині 00 хвилин, до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у військову частину № НОМЕР_1 . Своїми умисними діями ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: зрілого віку, якому на час ухвалення вироку виповнилося 50 років, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з вищою освітою, працює, має постійне місце проживання, сім`ю та неповнолітню дитину на утриманні.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин та обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на дані про особу обвинуваченого, зокрема його тяжкий стан здоров`я протягом останніх 9 років, обвинувачений пересувається виключно на милицях із використанням сторонньої допомоги членів сім`ї.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо вирішення долі речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6