ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
27.04.2026	справа № 910/5504/25 (758/17862/25)	
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал»
до ОСОБА_1 
про стягнення 14 138,45 грн

у межах справи № 910/5504/25
за заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про неплатоспроможність

Без повідомлення (виклику) учасників справи 

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Віва Капітал» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 138,45 грн. 
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 1434147596150 від 06.12.2024.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14.11.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Віва Капітал» прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №758/17862/25, з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.01.2026 по справі №758/17862/25 справу № 758/17862/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором разом з додатками передано до Господарського суду міста Києва для розгляду спору по суті в межах справи № 910/5504/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2026 прийнято справу № 758/17862/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення 14 138,45 грн до розгляду в межах справи № 910/5504/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).
У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.
Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 24.02.2026, яка доставлена до електронного кабінету відповідача 24.02.2026, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи від 25.02.2026.
Зі змісту частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. 
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1434147596150, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
На виконанням умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 5 500,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
За доводами позивача, у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 14 138,45 грн, що складається із: заборгованості за кредитом у сумі 5 094,53 грн, заборгованості за відсотками в сумі 2 168,92 грн, штрафу в розмірі 6 875,00 грн.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву в строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

06.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Віва Капітал» (далі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено кредитний договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1434147596150 (далі - договір), відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені цим договором (п. 1.1 договору).
Сума кредитного ліміту складає: 5500,00 грн (п. 1.2. договору). 
Строк кредитування: 120 днів з 06.12.2024 по 05.04.2025. 
У відповідності до п.п. 1.4.1, 1.4.2 договору тип процентної ставки - фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 0,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 0,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.
Згідно п. 1.5. договору загальні витрати за кредитом: 6594,20 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить: 2735,24 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору становить 12094,20 гривень. Денна процентна ставка становить 0,99912%.
Пунктом 2.23 договору передбачено, що кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 5500,00 грн. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 , яка зазначається у форматі ХХХХХХ****ХХХХ ; емітовану банком України, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення Електронного договору.
У розділі 3 договору сторони погодили «Порядок розрахунку процентів».
Сторони підтверджують, що електронний договір та всі Додатки до нього мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі (п. 2.24 договору).
Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «L9Y9G6» 06.12.2024.
Додатком №1 до договору № 1434147596150 від 06.12.2024, є Графік платежів, який є невід`ємною частиною договору № 1434147596150, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «L9Y9G6» 06.12.2024.
Відповідно до довідки начальника Черкаського відділення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» про ідентифікацію, клієнту ОСОБА_1, з якою укладено кредитний договір № 1434147596150 від 06.12.2024, були перераховані кредитні кошти в сумі 5 500,00 грн наступною транзакцією: 06.12.2024 15:44:32 на картку: № НОМЕР_2 , банк: АТ КБ «Приватбанк».
Згідно листа генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за вих. № 7/13546 від 29.07.2025 з якого встановлено, що відповідно до договору з ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» № М1805/1 від 18.05.2023, було успішно здійснено наступну операцію: 06.12.2024 15:44 на суму 5500,00 грн на карту: № НОМЕР_2 . 
Позивач на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 5 500,00 грн. 
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 1434147596150 від 06.12.2024, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 14 138,45 грн, що включає: 
- заборгованість за тілом кредиту в сумі 5 094,53 грн, 
- заборгованість за відсотками в сумі 2 168,92 грн, 
- штраф у розмірі 6 875,00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, зокрема, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У відповідності ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, останній звернувся із заявкою на отримання кредиту 06.12.2024 о 15:13:16, в 15:42:25 відповідачем був підписаний кредитний договір шляхом введення в особистому кабінеті ОТР паролю «L9Y9G6». 
Таким чином, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1434147596150, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору № 1434147596150 від 06.12.2024 позивач надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 5 500,00 грн шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника № НОМЕР_2 .
Відповідно до умов договору останнім днем користування відповідачем кредиту є: 05.04.2025.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.
Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором не повернув суму кредиту в повному обсязі.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5 094,53 грн та заборгованості за відсотками в сумі 2 168,92 грн. 
Щодо нарахування штрафу на суму 6 875,00 грн, судом враховано наступне.
Відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває й наразі.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як вбачається з розрахунку кредитора, нарахування штрафних санкцій здійснено у період воєнного стану в Україні.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Віва Капітал» про стягнення штрафу в розмірі 6 875,00 грн.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ 

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Віва Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 263,45 грн. 

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 600,00 грн, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судом враховано, що за змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на правничу допомогу, позивачем надано копії: договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025, укладеним між Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.» та ТОВ «ФК «Віва капітал», Акт виконаних робіт від 27.10.2025, рахунок № 27/27-01 від 27.10.2025, платіжна інструкція № LK988/17 від 27.10.2025, ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1137028 від 23.10.2025.
Згідно Акту виконаних робіт від 27.10.2025 вартість наданих послуг складає 10 600,00 грн.
ТОВ «ФК «Віва капітал» сплачені грошові кошти АБ «Грушевий Ю.В.» в сумі 10 600,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № LK988/17 від 27.10.2025.
Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначено гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Правова позиція викладена в пункті 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в пункті 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Відповідачем клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано. 
Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивачем належними доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі № 910/5504/25 (758/17862/25) у розмірі 10 600,00 грн, зазначений розмір таких витрат є обґрунтованим, є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги в цій справі задоволені частково, то суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 5 445,62 грн.
Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (20603, Звенигородський р-н, Черкаська обл., місто Шпола, вулиця Таранця, будинок 20, ідентифікаційний код 40860735) заборгованість у сумі 7 263,45 грн, судовий збір у сумі 1 244,48 грн та витрати на оплату правничої допомоги в сумі 5 445,62 грн.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.04.2026. 

Суддя О.В. Гулевець