МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 р.  	№ 400/500/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Міністерства оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, 	

третя особа	ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , 	

про	визнання протиправним рішення від 28.02.2025 року № 17/в та зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства Оборони України (далі – відповідач 1 або МОУ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 2 або ІНФОРМАЦІЯ_3 ), за участю третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі – третя особа або ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та просить: 
- визнати протиправним рішення № 17/в від 28.02.2025 р. Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язати Міністерство оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 одноразову грошову допомогу після смерті її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 оформити документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також подати їх ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно відмовив їй у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ( далі - ОГД) у зв`язку зі смертю її чоловіка - ОСОБА_2 , військовослужбовця Збройних Сил України, з посиланням на те, що на момент смерті ОСОБА_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Позивачка вважає, що сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї. Відповідачем не доведений та не встановлений причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця яке могло привести його до загибеллю. Позивач наголошує, що сповіщенням ОТЦК, довідкою про смерть в/ч, підтверджено, що її чоловік загинув при виконанні з службових обов`язків під час захисту Батьківщини, а відтак відповідно до Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ (далі – Закон №2011-ХІІ), позивач, як дружина загиблого, має право на отримання ОГД.
Ухвалою від 22.01.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання та запропонував відповідачам надати відзиви на позовну заяву. 
Від відповідача 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог та зазначає, що 28.02.20258 року розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - комісія МОУ) встановила, що ОСОБА_2 під час отримання поранення (травм) 27.03.2024 на РОПі 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння без засобів індивідуального захисту. Відтак, комісія дійшла висновку, що смерть ОСОБА_2 у стабілізаційному пункті 27.03.2024 поряд із триманими травмами від ворожого скиду ВОГів є наслідком вчинення ним дій адміністративного правопорушення, що виключає можливість призначення ОГД.
Від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки відповідно до висновку експерта у крові трупа ОСОБА_2 був виявлений етиловий алкоголь 4.90 проміле, а відповідно до приписів ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. 
Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких заперечив проти позову і просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Третя особа зазначає, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка, військовослужбовця Збройний Сил України, оскільки згідно з висновком судово-медичної експертизи на момент смерті він знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
Суд розглядає справу в порядку письмового провадження. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 є дружиною ОСОБА_2 . 
16 квітня 2022 року 4 відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було прийнято на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується сповіщенням № 45 від 28.03.2024 року.
28 березня 2024 року ОСОБА_1 надійшло сповіщення сім`ї № 131 про те, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до довідки про причину смерті та лікарського свідоцтва про смерть № 99 від 29.03.2024 року, ОСОБА_2 помер від множинних уламків руйнації тіла.
Відповідно до рапорту командира 2 стрілецької роти було отримано інформацію про скид двох ВОГів з ворожого БПЛА по РОПу 2 стрілецької роти. Попередньо встановлено, що 27.03.2024 о 15:55 ворожим БПЛА було здійснено скид двох ВОГів по РОПу 2 стрілецької роти, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав поєднане вогнепальне осколкове поранення: проникаюче голови, ВЧМТ, задньої поверхні грудної клітини з вогнепальним переломом грудних хребців, поперекової ділянки, правої верхньої кінцівки, сідниць, обох нижніх кінцівок стрільця 2 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти, молодший сержант ОСОБА_2 . Евакуацію пораненого військовослужбовця здійснено до стабілізаційного пункту н. п. Нововоронцівка, Херсонської області. Відповідна територія є зоною активних бойових дій. В медичному закладі молодший сержант ОСОБА_2 від отриманих поранень помер.
Позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплати їй одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, який загинув(помер) чи пропав безвісти під час проходження служби».
Однак, відповідач 1 прийняв рішення у вигляді протоколу № 17/в від 28.02.2025 р. про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови зазначено, що відповідно до висновку експерта у крові трупа ОСОБА_2 був виявлений етиловий алкоголь 4.90 проміле. А відповідно до приписів ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. 
Вважаючи протиправною відмову у виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка ОСОБА_2 , позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до п.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (пп.1); смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (пп.2).
За правилами ст.16-1 цього Закону №2011-ХІІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Отже, дружина має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.
Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
З оглядом на фактичні обставини справи та зазначені вище норми, суд доходить висновку, що факт загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання ним обов`язків військової служби пов`язаних з захистом Батьківщини підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачами.
Посилання відповідача на те що загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 під час загибелі знаходився в стані алкогольного сп`яніння, як на підставу для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги дружні загиблого є безпідставним, оскільки ОГД не призначається і не виплачується, зокрема у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, що й привело до його загибелі.
Тобто відповідачі не довели жодними доказами причино-наслідковий зв`язок між протиправними діями військовослужбовця ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, які потягли за собою негативний наслідок у вигляді його смерті (загибелі). 
Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 813/4502/17, від 12.11.2020 у справі № 186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19 тощо.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, до суду не надано доказів щодо встановленого факту вчинення військовослужбовцем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення (перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння), як підставу для відмови в призначенні та проведені виплати ОГД. 
Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, відповідачами не доведено, що що загибель військовослужбовця ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним адміністративного правопорушення та відповідно вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Відтак, висновок відповідача, викладений у спірному протоколі, про відмову дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 з підстав знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час загибелі (смерті) є безпідставним, тому рішення у вигляді протоколу № 17/в від 28.02.2025 року підлягає скасуванню. 
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
З огляду на те, що суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки, а прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача виплатити позивачам одноразову грошову допомогу, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у її виплаті, може бути необґрунтованим.
За таких обставин, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та додані до неї документи про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю військовослужбовця ОСОБА_2 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача 1 на користь позивача судовий збір в сумі 532,48 грн. 
Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. На підтвердження надано копію договору про надання правничої допомоги від 23.09.2025 року № 117, копію ордеру.
Положеннями пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію (зокрема, постанови від 20 травня 2020 р. у справі № 240/3888/19, від 31 березня 2020 р. у справі № 726/549/19, від 11 грудня 2019 р. у справі № 2040/6747/18), що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Виходячи з предмету спору та того, що справа відновиться до категорії нескладних справ, а також зважаючи на те, що у наданих представником позивача документах відсутні відомості про час, витрачений на правову допомогу та докази її сплати позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, ідентифікаційний код 00034022) про визнання протиправним рішення від 28.02.2025 року № 17/в та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022), оформлене протоколом від 28.02.2025 року № 17/в, яким відмовлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_3 ) в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги після загибелі (смерті) її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
3. Зобов`язати Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) потворно розглянути заяву (з доданими документами) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_3 ) про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049 ідентифікаційний код 00034022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 532,48 грн (п`ятсот тридцять дві гривні сорок вісім копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Суддя В. С. Брагар