Справа № 387/713/26 
Номер провадження по справі 3/387/220/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року      селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді Солоненко  Т.В. 
за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.
захисника (в режимі відеоконференції) Кулик П.Л.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №642269 від 16.04.2026, ОСОБА_1 16.04.2026 об 11 годині 47 хвилин керував транспортним засобом МТЗ 80, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нечітка мова, почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Драгер на місці та у медичному закладі відмовилася, чим порушив п.2.5. ПДР України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кулик П.Л., в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .. При цьому захисник посилався на наступне. Інспекторами грубо порушено процедуру проведення огляду на стан сп?яніння, передбачену Інструкцією №1452/735, Інструкцією №1395 та Порядку №1103, оскільки: у поліцейського були відсутні жодні підстави за статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу, вимоги пред?явлення документів та пошуку порушень правил дорожнього руху. А отже інспектори безпідставно вимагали пред?явлення документів на право керування та у подальшому проходження огляду, відтак подальші їх вимоги та рішення є такими, що не відповідають Закону. На відеозаписах видно, що жодної із перелічених в п.3 та п.4 Розділу І Інструкції №1452/735 ознак сп?яніння у ОСОБА_1 не було. Це свідчить, що він не перебував у стані сп?яніння, а тому в інспектора згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 не виникало жодних підстав для пропонування йому огляду на стан сп?яніння та надання таких запитань. Такі ознаки були фактично вигадані працівниками поліції через наявний конфлікт з ОСОБА_1 .. Всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП, при відмові ОСОБА_1 на пропозицію інспектора пройти огляд на приладі драгер (17:30 год відеозапису), працівниками поліції не було запропоновано та роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я, а тому такий огляд вважається недійсний і відповідно відсутній склад адміністративного порушення за ст. 130 КУпАП. В порушення ч.6 ст.266 КУпАП, на місці події не оголошувалось і не вручалось жодних направлень для огляду в медичному закладі. Це свідчить про те, що його не направляли у встановленому порядку на огляд в медичний заклад і направлення не виписували. А наявне в справі направлення є документом, створеним поза межами фактичної процедури, оскільки на місці події воно не складалося, не оголошувалося і не вручалося. 
Суд, заслухавши пояснення захисника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до таких висновків.
Згідно із принципом законності, закріпленим у статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції та у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду закріплено у ст. 266 КУпАП, та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735).
Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п.п. 1, 2 Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння.
Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Частиною 4 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до змісту статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35).
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху. Рапорт інспектора патрульної поліції також відсутній.
З переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського від 16.04.2026 року вбачається, що працівники поліції жодним чином не повідомили водію конкретної причини зупинки транспортного засобу. Лише зазначили, що відносно ОСОБА_1 буде складено постанову про прикритті сторонніми предметами номера транспортного засобу та під час перевірки відсутні будь-які документи: посвідчення тракториста, реєстраційний на транспортний засіб.
Водночас матеріали справи не містять жодної постанови про накладення адміністративного стягнення за вказаними правопорушеннями.
Отже, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Таким чином, суд вважає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі непроходження огляду за допомогою технічних засобів, відмови в його проходженні, або незгоди з результатом проходження водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.
З дослідженого судом відеозапису з нагрудної бодікамери працівників поліції вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився. Також працівниками поліції не було роз`яснено порядок проходження такого огляду та не запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Крім того, з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як і не зафіксовано його відмови від проходження такого огляду. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Разом з тим, згідно п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).
Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.
Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та наведених Інструкції та порядку, зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були.
Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, однак, поліцейський, в порушення вимог ст. 266 КУпАП та п.п.6,7 Розділу I Інструкції №1452/735 не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, як того вимагає ч.3 ст.266 КУпАП, за змістом якої відмова водія від проведення огляду працівниками поліції на стан сп`яніння на місці зупинки є лише підставою для направлення водія в заклад охорони здоров`я, а одразу ж перейшли до складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому вказали про відмову водія проходити огляд в тому числі і в медичному закладі.
Крім того, з відеозапису вбачається, що після пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок проведення огляду та правові наслідки відмови від його проходження, що також свідчить про недотримання встановленої законом процедури.
При розгляді справи відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Так згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не відповідають закону, не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.
Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За наведених підстав, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеною.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, а інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння і при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці та в медичному закладі, суду не надано, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО