Справа № 202/14199/24
Провадження № 1-кп/202/668/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого(ВКЗ) ОСОБА_4 ,
захисника (ВКЗ) ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпра кримінальне провадження №12024052420000250 від 01 серпня 2024 року, у відношенні,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Жуків Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата, стрільця 2-го стрілецького спеціалізованого відділення 3-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
раніше судимого, –

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_4 , 01 серпня 2024, близько о 03 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої. В цей же час, достовірно знаючи про те, що у сусідньому будинку АДРЕСА_2 , мешкає подружжя ОСОБА_6 , які є людьми похилого віку, передбачаючи відсутність опору з їхньої сторони, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на напад на подружжя ОСОБА_6 з метою заволодіння їх майном, поєднаний з погрозоюзастосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я (розбою), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, застосовуючи при цьому закріплену за ним вогнепальну зброю автомат АКМ НОМЕР_2 , 1965 року випуску.
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , 01 серпня 2024, приблизно о 03 год. 30 хв., діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, безперешкодно проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після, чого руками виставив віконну раму та проник до будинку за вказаною адресою, де з метою подолання опору та залякування особи похилого віку - потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для її життя та здоров`я, здійснив один постріл в стіну з ввіреної для службового користування вогнепальної зброї - автомат АКМ МЛ№ 8349, 1965 року випуску та висловив вимогу про надання йому грошових коштів, після, чого пройшов за нею до кімнати, де перебував її чоловік ОСОБА_8 та зробив ще два постріли біля них, з метою залякати останніх, після чого, забрав у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у розмірі 2300 грн., які остання, відчуваючи реальну загрозу для життя та здоров`я, вимушена була передати останньому.
Далі, солдат ОСОБА_4 вирішив залишити місце вчинення розбою, проте через відсутність перевізників у нього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та незаконне позбавлення волі водія, з метою свого подальшого виїзду з місця вчинення злочину, який він негайно реалізував.
Так, солдат ОСОБА_4 , 01 серпня 2024 року близько о 04 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , після вчинення розбійного нападу, з метою залишення місця події, змусив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликати знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на автомобілі ВАЗ 2109» д.н. « НОМЕР_3 », по приїзду якого, діючи з прямим умислом, у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи домогтись свого перевезення, шляхом демонстрації та погрози застосування ввіреної для службового користування вогнепальної зброї - автомат АКМ МЛ№ 8349, 1965 року випуску, змусив потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 сісти в авто та везти його до м. Ізюм Харківської області, чим позбавив останнього можливості вільного вибору місця перебування, обмежив свободу пересування "з незаконно утримував в автомобілі, направляючи зброю у бік потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до приїзду у м. Ізюм Харківської області.
Крім того, солдат ОСОБА_4 , 01 серпня 2024 року приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи залишити місце раніше вчиненого розбійного нападу, за адресою: АДРЕСА_2 погрожуючи застосуванням насильства небезпеченого для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом демонстрації та погрози застосування ввіреної для службового користування вогнепальної зброї - автомат АКМ МЛ№ 8349, 1965 року випуску, подолав і лір, встановив контроль над водієм ОСОБА_10 та транспортним засобом ВАЗ «2109» д.н. « НОМЕР_3 », примусив останнього виконувати його вказівки те їхати у визначеному напрямку до м. Ізюм Харківської області, чим . причинив матеріальну шкоду потерпілому у розмірі 86926, 81 гри.
Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів при вищенаведених обставинах визнав повністю, не заперечував фактичних обставин справи, щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 КПК України. 

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого, підтримав позицію свого підзахисного, та не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 , вказуючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, фактичні обставини ним не оспорюються, просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідити письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, письмові документи про судові витрати та речові докази. 
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Після з`ясування чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності його позицій немає та, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.
Встановивши, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності позиції, тому суд обмежується дослідженням лише письмових матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст. 187 КК України - розбій, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану; ч.2 ст. 146 КК України- незаконне позбавлення волі, вчинене із застосуванням зброї; ч.3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
Так, згідно ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному, суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
З огляду на встановлені під час судового розгляду дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєного злочину, які не оспорюються сторонами справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів в межах санкцій ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким умисним злочином; дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання- не встановлено. 
З урахуванням принципу індивідуалізації покарання та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за:
за ч.2 ст. 146 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 289 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч. 4 ст.187 КК України - у вигляді 8 років 6 місяців позбавленням волі із конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у вигляді 8 років 6 місяців позбавленням волі із конфіскацією майна.
Для запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України та забезпечення подальшого виконання вироку, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимогст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним  ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання :
за ч.2 ст. 146 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 289 КК України - у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;
за ч. 4 ст.187 КК України - у вигляді 8 років 6 місяців позбавленням волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у вигляді 8 років 6 місяців позбавленням волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року- у вигляді 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді- 9 ( дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід  ОСОБА_4 ,продовжити у вигляді тримання під вартою, строком до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання  ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 03.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи зброї №Д-19/113-24/4459- БЛ від 14 серпня 2024 року, в розмірі 6815,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи зброї №104/11/24 від 20 листопада 2024 року в розмірі 2200,00 грн.

Речові докази –3 гільзи калібру 7,62 мм з маркуванням 270*74, 2 патрони калібру 7,62 мм з маркуванням 270*74 – знищити.

Речові докази – автомат АКМ МЛ№8349-1965 року випуску, 4 (чотири) магазини з 51 патроном калібру 7,62 мм з маркуванням 270*74, 30 патронами маркування 711*39, паперову коробку з 20 патронами калібру 7,62 мм з маркуванням 539*89 – повернути до військової частини НОМЕР_1 за належністю.
Купюро номіналом 500 (п`ятсот) грн ЛТ0222914 , 2 купюри номіналом 200 (двісті) грн №ЄЄ7845232, №ЄН6180000, 3 (три) купюри номіналом 100 гривень №АЕ7405376,№ЕЕ4298399,№УИ24111408; купюри номіналом 50 (п`ятдесят ) гривень №АВ 3656850; 2 (дві) купюри номіналом 20 гривень №ЕА8147111,№АЛ4853537; купюри номіналом 5 (п`ять) грн №УЖ1723604– конфіскувати в дохід держави

передані на зберігання ВП№3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області – знищити.

Речові докази – автомат, 4 (чотири) магазини, дев`яносто патронів калібру 7,62*39 мм, три гільзи калібром 7,62*39 мм. передані на зберігання ВП№3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області – знищити.

Речові докази – шматок ковбаси, шматок хліба, котлети в кількості 2 шт., скляну чарку, поліпропіленовий пакет, пластикову пляшку об`ємом 0,5 л. передані на зберігання ВП№3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області – знищити.
Арешт накладений на речові докази ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 07.08.2024 року у справі №202/9704/24 – скасувати. 

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:         ОСОБА_1