УХВАЛА 

05 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 759/6381/24
провадження № 61-10222св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у складі колегії суддів Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Ящук Т. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 1 500 000 дол. США, інфляційних втрат у розмірі 2 930 939,89 грн, судового збору у розмірі 15 140,00 грн.

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 24 червня 2024 року у складі судді Єросової І. Ю. позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 1 500 000 дол. США, що еквівалентно 58 844 700,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 930 939,89 грн, а також судовий збір у розмірі 15 140,00 грн.

Київський апеляційний суд постановою від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року скасував, провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрив.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2025 року до Верховного Суду, Студзінський М. А., який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції 

04 серпня 2025 року Студзінський М. А. , який діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у зазначеній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 08 серпня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у вказаній справі.

15 вересня 2025 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги.

17 вересня 2025 року Верховний Суд направив на адресу заявника лист, у якому запропонував ОСОБА_1 підтвердити заяву про відмову від касаційної скарги.

29 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла заява Студзінського М. А. в якій вказано, що ані Студзінський М. А. , ані ОСОБА_1 заяви про відмову від касаційної скарги не подавали.

30 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що позову в цій справі він не подавав, договір про надання правової допомоги з адвокатом Студзінським М. А. він не укладав. 

03 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги.

04 листопада 2025 року Верховний Суд направив на адресу заявника лист, у якому запропонував ОСОБА_1 підтвердити або спростувати намір на таку процесуальну дію, як відмова від касаційної скарги та подати заяву (через систему «Електронний суд» або нотаріально засвідчену), яка буде свідчити про дійсність намірів про відмову від касаційної скарги та обізнаність про наслідки такої відмови, передбачені частиною п`ятою статті 398 ЦПК України.

10 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшло нотаріально засвідчене клопотання ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги та зазначено про те, що позову в цій справі він не подавав, договір про надання правової допомоги з адвокатом Студзінським М. А. він не укладав.

04 червня 2026 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. І. Грушицький   І. В. Литвиненко    Є. В. Петров