ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/575/26 Справа № 179/258/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорна А. О. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Гапонова А.В., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №179/258/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Мунтян Ігоря Івановича на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Чорної А.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» посилається на те, що 15 березня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 6463442 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Авентус Україна», розміщених на їх сайті та затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року.
Згідно умов договору сума кредиту - 12000 грн., строк кредиту - 357 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 день.
Відповідно до зазначених вище умов ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 12000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
05 квітня 2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту, тому позивачем нараховано проценти за 101 календарних днів (27.11.2023 – 06.03.2024), в межах строку договору, 12000 х 1,99% х101 = 21118,80 грн.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі Договору факторингу № 27.11/23-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 31342,80 грн., яка складається із тіла кредиту – 12000 грн., заборгованості за процентами – 19342,80 грн.
Про відступлення права грошової вимоги було повідомлено відповідача шляхом відправлення текстового повідомлення на електронну пошту.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 55 461,60 грн., яка складається із: тіло кредиту – 12000 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором – 19342,80 грн., заборгованість по процентам, нарахованих позивачем – 24118,80 грн.
У зв`язку з чим, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №6463442 від 15 березня 2023 року в розмірі 55461,60 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №6463442 від 15 березня 2024 року у розмірі 55461,60 грн., з яких тіло кредиту – 12000 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором – 19342,80 грн., нарахованих процентів позивачем за 101 календарних днів – 24118,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судовий збір у сумі 2422,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 — адвокат Мунтян І.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення є необґрунтованим, не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 , посвідченням НОМЕР_3 та довідкою №1035/15/387 від 27 березня 2025 року. 
Судом не було взято до уваги, що відповідно до посвідчення НОМЕР_3 , яке було видано 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 вважається учасником бойових дій. 
Суд першої інстанції не врахував положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. 
У зв`язку з чим просив суд рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», скориставшись своїм правом, через представника, подав відзив, в якому з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства.
15 березня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системиТОВ «Авентус Україна» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту. 
Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків. 
Сума заборгованості за Договором №6463442 від 15 березня 2023 року розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «Авентус Україна».
05 квітня 2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Позивачем нараховано проценти за 101 календарних днів (27.11.2023 - 06.03.2024) в межах строку договору у розмірі 24118,80 грн.
В даному випадку, нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. 
Зазначив, що орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції — 8000 грн.
У зв`язку з чим просив суд рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у апеляційній інстанції у розмірі 8000 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 15 березня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 6463442.
Відповідно до п. 1.3. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 12 000 грн.
Згідно із п. 1.4 Договору строк кредиту 357 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 день.
Згідно п. 1.5 договору тип процентної ставки – фіксована. Згідно п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4. цього договору.
Відповідно до п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .
Згідно з паспортом споживчого кредиту, тип кредиту – кредит; мета отримання кредиту – споживчі потреби; сума/ліміт кредиту – 12 000 грн.; строк кредитування – 357 дні; стандартна процентна ставка – 726,35 % річних (1,99 % в день); знижена процентна ставка – 690,03 % (1,89 % в день); тип процентної ставки – фіксована.
Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 16 травня 2025 року, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту НОМЕР_1 , на яку здійснено переказ коштів15 березня 2023 року на суму 12000 грн. (а.с.189).
Позивач свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконав та надав йому кредит в сумі 12000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за договором №6463442 від 15 березня 2023 року про надання споживчого кредиту розмір заборгованості станом на 06 березня 2024 року становить: тіло кредиту – 12000 грн., заборгованість по процентам, нарахованих позивачем – 24118,80 грн., а всього – 36118,80 грн. (а.с. 37-38).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус України» за договором №6463442 від 15 березня 2023 року про надання споживчого кредиту за період з 15 березня 2023 року по 26 листопада 2023 року сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами - 19342,80 грн.
Таким чином, розмір заборгованості за договором №6463442 від 15 березня 2023 року про надання споживчого кредиту становить: тіло кредиту – 12000 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором – 19342,80 грн., нарахованих процентів позивачем – 24118,80 грн., загальною сумою 55 461,60 грн.
27 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали Договір факторингу № 27.11/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників. 
Згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 6463442 від 15 березня 2023 року про надання споживчого кредиту в сумі 31342,80 грн., з яких: 12 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 19 342,80 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с. 11).
25 листопада 2024 року ТОВ ФК «Фінтраст Україна» змінили найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що за Договором № 6463442 від 15 березня 2023 року про надання споживчого кредиту доведеною є сума заборгованості у розмірі 55461,60 грн., з яких тіло кредиту – 12000 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором – 19342,80 грн., нарахованих процентів позивачем за 101 календарних днів – 24118,80 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно з частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В апеляційній скарзі відповідач посилається на пункт 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який звільняє від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом, оскільки він є військовослужбовцем та здійснював військовий обов`язок.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 від 10 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 09 серпня 2021 року призваний у Збройні Сили України на військову службу за контрактом.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 /15/387 від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_4 (а.с. 111)

Згідно з частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на час укладення сторонами кредитного договору) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
З 4 травня 2024 року набрала чинності нова редакція цієї норми, введена Законом України від 21 березня 2024року №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», за змістом якої військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Надалі, Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» частина 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ викладена в такій редакції (набрала чинності 18 травня 2024 року та діяла до 8 лютого 2025 року): «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер.

Статтю 14 цього Закону було доповнено пунктом 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VII.
Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону №1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Отже, відповідач ОСОБА_1 як у період укладення Договору №6463442 про надання споживчого кредиту від 15 березня 2023 року, так і на теперішній час має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто, на переконання колегії суддів, у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом, чого судом першої інстанції враховано не було і помилково стягнуто на користь позивача заборгованість за відсотками.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками по кредиту.

Відповідно пунктів 3 та 4 частина 1 статі 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Щодо витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №6463442 від 15 березня 2023 року в розмірі 55461,60 грн., яка складається із: тіло кредиту – 12000 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором – 19342,80 грн., заборгованість по процентам, нарахованих позивачем – 24118,80 грн.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12000 грн., що становить 22% від заявленої позивачем суми заборгованості.
Таким чином, витрати на на правову допомогу у суді першої інстанції, пропорційно задоволеним вимогам, становлять 2200 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №07/07-2022 про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року, укладеного між адвокатом Крюковою М.В. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»; звіт про надання правової допомоги на суму 8000 грн. (у суді апеляційної інстанції).

Враховуючи, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Мунтян І.І. задоволено, скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь банку відсотків, про що ставила питання сторона відповідача, керуючись ст.141 ЦПК України, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат — витрат на правову допомогу у суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. 

Крім того, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, за подання позовної заяви в розмірі 524,21 грн., а також з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2847,29 грн.

На підставі ч.10 ст.141 ЦПК України сума компенсації судових витрат, що підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 становить 2323,08 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Мунтян Ігоря Івановича — задовольнити частково.
Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року у справі №179/258/25 в частині з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №6463442 від 15 березня 2024 року за процентами, нарахованими первісним кредитором у розмірі 19342,80 грн., та нарахованих процентів позивачем за 101 календарних днів у розмірі 24118,80 грн., та розподілу судових витрат - скасувати.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом №6463442 від 15 березня 2024 року – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) витрати на правову допомогу у суді першої інстанції 2200 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2323,08 грн. (дві тисячі двадцять три) гривні 08 копійок.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 29 квітня 2026 року.

Судді: