П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17980/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шувалова Т.О. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
11 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадська організація “Проти придурків та ідіотів” про визнання відповіді неправомірною, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:
- визнати відповідь, яка викладена в листі від 01.07.2020 за № 0600-0202-8/57764, Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області на запит від 02.06.2025 року за № 327 «02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений» протиправною;
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області у наданні інформації на запит від 02.06.2025 року за № 327 «02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений» протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області надати відповідь на запит від 02.06.2025 року за № 327 «02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений».
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини справи.
02.06.2025 року позивач спільно з громадською організацією «Проти придурків та ідіотів» звернулися до ГУ ПФУ в Житомирській області із запитом «02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений», в якому на підставі і в порядку встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» просили надати:
- копію перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 року шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 з урахуванням виплачених сум;
- копію платіжного документу про виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 року шляхом застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 з урахуванням виплачених сум.
В даному запиті позивачем було зроблено примітку, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 240/14391/24 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, відповідно до пункту 1постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" № 185 від 23.02.2024 та у зв`язку з указаним провести перерахунок і виплату пенсії, починаючи з 01.03.2024.
Відповідач листом від 01.07.2025 № 0600-0202-8/57764 на запит позивача надав відповідь, в якій роз`яснив, що вирішення питання щодо процедури розгляду запиту на інформацію, яке по суті є зверненням громадянина, залежить не від форми листа, зокрема, його назви, а від його змістовного наповнення. Повідомлено позивача, що оскільки його запити на інформацію за змістом не відповідають нормам Закону №2939, а підняті у них питання є персональними даними, тому вони підлягають розгляду відповідно до Закону України №393 «Про доступ до публічної інформації», та відповідь буде надано додатково. Таким чином, з урахуванням наведеного запит позивача був розглянутий, та надано відповідь стосовно поточних умов розрахунку пенсії позивача, її складових, правового регулювання, розміру пенсійної виплати та порядок її виплати. До вказаного листа також була надана інформація стосовно стажу позивача, його заробітної плати та розпорядження про проведену індексацію в 2024 році.
Будучи незгодним із обсягом наданої інформації відповідно до запиту, а також до оформлення відповіді, яка викладена листом відповідача за 02.06.2025 №327, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI (далі – Закон України №2939-VI) публічна інформація – це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 названого Закону передбачено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (пункти 1 та 2 частини 1 названої правової норми). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України №2939-VI).
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно із частинами першою-п`ятою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі - Закон №393/96).
Відповідно до статті 1 Закону №393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі статтею 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до положень статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Статтею 15 Закону №393/96 передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідно до статті 19 Закону №393/96, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
З аналізу наведених положень Закону №393/96 випливає, що в разі надходження до органу звернення особи такий орган повинен об`єктивно і всебічно перевірити викладені у ньому обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити заявника про результати перевірки і суть прийнятого рішення.
Як встановлено з матеріалів справи, пенсійний орган після надходження запиту позивача від 02.06.2025 №327, дослідивши його зміст та викладені обставини, дійшов висновку, що він містить запитувану інформацію стосовно особи, яка звернулась із даним запитом з приводу надання інформації про умови нарахування та виплати йому пенсії, та просив надати копію такого перерахунку та докази здійснення виплати.
Відтак, суд першої інстанції вірно виснував, що запит позивача не розглядався в рамках Закону України «Про доступ до публічної інформації», а відповідь на нього надавалась відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
Відтак, судова колегія відхиляє посилання апелянта на те, що відповідь відповідача на його запит не містить визначених п. 4.4 ДСТУ 4163:2020, реквізитів, а саме заголовку до тексту документа, що це відповідь на запит від 02.06.2025 року за № 327 «02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений».
У абзаці першому листа від 01.07.2025 №0600-0202-8/57764 відповідачем відзначена інформація, на які саме запити надається відповідь, що надавало позивачу змогу без жодних перешкод їх ідентифікувати.
В доводах апелянта не наведено жодних переконливих аргументів в підтвердження факту того, що відсутність в заголовку документу посилань на те, що цей лист є відповіддю на запит від 02.06.2025 року за № 327 впливає на його можливість ознайомитись зі змістом відповіді на запит. 
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, що позивач декілька разів направляв до пенсійного органу запити, датовані 02.06.2025, які мали однаковий зміст, відтак отримавши від ГУ ПФУ в Житомирській області лист від 01.07.2025 №0600-0202-8/57764 позивачу було достеменно відомо, що викладена у ньому інформація стосується порушених у його запитах питань.
Відповідно до п. 4.4 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04), назва виду документа (09) (не зазначають на листах), дата документа (10), реєстраційний індекс документа (11), заголовок до тексту документа (19), текст документа (20), підпис (для електронних документів електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).
Слід зауважити, що лист ГУ ПФУ в Житомирській області від 01.07.2025 №0600-0202-8/57764 має реквізити юридичної особи, вихідний номер, реєстраційний індекс, заголовок до тексту документа, текст, інформацію щодо особи, яка наклала ЕЦП та штрих – кодовий ідентифікатор для перевірки інформації щодо накладеного ЕЦП.
Таким чином, посилання позивача на порушення ДСТУ 4163:2020 як на підставу для визнання відповіді на його запит протиправною є необґрунтованими та правильно відхилено судом першої інстанції.
Щодо визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області стосовно надання інформації на запит від 02.06.2025 року за № 327 «02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений» протиправною та зобов`язання відповідача надати позивачу відповідь на його запит, то судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції щодо того, що встановлені у справі обставини свідчать про той факт, що відповідачем надана вичерпна відповідь на порушені у запиті від 02.06.2025 року за № 327 питання відповідно до чинного законодавств
Так, дослідивши зміст запиту позивача від 02.06.2025 року за № 327 « 02.06.25 УПФ запит перерахунок 2024 виправлений», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було надано вичерпні відповіді на порушенні позивачем у запиті питання.
До того ж, матеріалами справи засвідчується, що відповідач на вимогу позивача надав останньому примірники розрахунку пенсії по інвалідності, заяви про призначення пенсії по інвалідності від 06.01.2010, заяви про перехід на інший від пенсії від 05.02.2014, подання про призначення пенсії від 23.11.2009, протокол призначення пенсії від 18.02.2010 №114, перерахунок пенсії станом на 25.02.2024 (вид перерахунку – індексація заробітку), перерахунок пенсії станом на 26.02.2025 (вид перерахунку – індексація заробітку), форму РС – право.
Відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1 особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право: ознайомлюватись з матеріалами пенсійної справи, отримувати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії, про періоди страхового стажу та заробітної плати, яка врахована при розрахунку пенсії, копії документів, які знаходяться в пенсійній справі.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в діях позивача ознак протиправної бездіяльності. 
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.