Справа № 523/2248/25
Провадження №2/523/2022/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Мурманової І.М.
за участю секретаря судових засідань – Сивак К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулось до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 31.03.2024 року між первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем у справі було укладено кредитний договір № 1409863, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі: 07 000 грн. Заборгованість за кредитним договором становить – 58 199, 99 гривень. 
Представник вказує, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.
Щодо звернення до суду з позовними вимогами саме позивачем, представник зазначив, що між первісним кредитором та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, та відповідно позивач набув статусу Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача.
На підставі викладеного представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту у розмірі: 58 199, 99 гривень, та судові витрати.
Ухвалою Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси від 05 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись з позовними вимогами 08.05.2025 року (вх. №17469) представник відповідача подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Представник зазначила, що при укладенні кредитного договору позичальника не було повідомлено про те, що кошти будуть перераховуватись третіми особами, крім іншого, позивач взагалі не надав доказів щодо перерахування таких коштів. 
Щодо відступлення прав вимоги за кредитними договорами, представник зазначила, що в матеріалах справи відсутні первинні документи щодо укладання договору, та нарахування процентів, а відтак взагалі не можливо перевірити розмір спірної заборгованості. 
Відповідачем не було підписано паспорт споживчого кредиту. 
Таким чином, представник відповідача зазначає, що позивачем у встановленому законом порядку не довело факту перерахування кредитних коштів за договорами, а тому підстави для стягнення коштів на рахунок позивача зі тілом кредиту та відсотками відсутні. 
Зазначила, що вданому випадку договірні відносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг. 
З урахуванням викладеного просила врахувати наданий відзив на позов та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.121-123). 
Так, не погоджуючись з відзивом на позовну заяву, на адресу суду 07.05.2025 року (вх. №17332) за підписом представника позивача Сироватка С.В. надійшла відповідь на відзив. 
Так, щодо підписання договору, представник зазначила, що згідно п. 7.1. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863, цей Договір укладається за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в Товаристві. 
Код доступу може також надсилатися з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів). 
Згідно п. 7.3. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. 
Згідно п. 7.4. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи з відтиском печатки, що відтворений шляхом електронного копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. 
Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. 
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/зазначений в цьому Договорі, в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram або з використанням роботизованого функціоналу месенджерів (ботів), тощо). 
Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р., суд дійшов висновку, що «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». 
Схожу позицію Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду висловив у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р., зокрема зазначив, що «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». 
У Довідці про ідентифікацію передбачені УСІ персональні дані Відповідача, зокрема РНОКПП та дата народження, що дає можливість його ідентифікувати, за вказаними у Довідці про ідентифікацію відомостями можна точно встановити, кому саме було надіслано одноразовий ідентифікатор та ким підписано кредитний договір № 1409863.
Отже, представник зазначає, що підписуючи кредитний договір, відповідачка свідомо уклала його та добровільно взяла на себе відповідальність за виконання всіх передбачених ним зобов`язань. Вона підтвердила, що ознайомилася з умовами договору, отримала роз`яснення щодо його змісту, а також оцінила свої фінансові можливості щодо погашення заборгованості.
Щодо доказів перерахування коштів та підтвердження заборгованості за кредитним договором, представник зазначила, що на підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором було надано Повідомлення про успішне перерахування коштів за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863 від 31.03.2024 року. 
Відповідно до змісту даного Повідомлення, кошти на суму 4 000,00 грн були перераховані на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 . 
Також зазначаємо, що 01.04.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1409863 від 31.03.2024 року, згідно з якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 3 000,00 грн. 
На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за додатковою угодою до кредитного договору, було надано Повідомлення про успішне перерахування коштів за додатковою угодою до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863 від 31.03.2024 року.
Відповідно до змісту даного Повідомлення, кошти на суму 3 000,00 грн були перераховані на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 . 
Згідно п.2.1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Надані позивачем платіжні повідомлення містять необхідні реквізити, а, отже, можуть вважатися первинними документом і підтверджувати надання позичальнику кредитних коштів. 
Розрахунок заборгованості – це письмовий документ, який підтверджує суму боргу, а також рух коштів по рахунку. Розрахунок заборгованості містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договорі, адже містить відомості про позичальника та номер і дату кредитного договору. Детальний розрахунок заборгованості, який є додатком до поданої Товариством позовної заяви містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договорі, адже містить відомості про Позичальника та номер і дату кредитного договору. 
Судова практика свідчить про те, що розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу лише у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема, Позивачем було надано такі докази, а саме: повідомлення про успішне перерахування коштів за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту та Повідомлення про успішне перерахування коштів за додатковою угодою до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Отож, представник позивача зазначила, що до позову надані належні докази на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 її обов`язку щодо повернення отриманих коштів відповідно до умов кредитного договору. ОСОБА_1 свідомо уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором.
Щодо заперечень з приводу переходу права вимоги, представник зазначила наступне. 
28.11.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 28112024. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 1409863 від 31.03.2024 року. 
На підтвердження отримання права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 1409863 від 31.03.2024 року до позовної заяви були додані докази укладення Договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а саме: - Копію Договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року; - Копію Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року; - Копію Акту приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року; - Копію платіжної інструкції про оплату купівельної ціни за Договором факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року. 
Товариство позбавлене можливості надати копію Реєстру боржників до Договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року з метою захисту інформації, яка містить банківську таємницю щодо осіб, що не є учасниками даної справи (ст. 60 ЗУ "Про банківську таємницю"). Тому Представником до позовної заяви додано копію витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024 року з якого слідує, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», а саме до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1409863 від 31.03.2024 року. Відповідачка не виконала взяте на себе зобов`язання ні перед первісним кредитором - ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ні перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
З урахуванням викладеного представник позивача просить - задовольнити позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у повному обсязі. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.92-101). 
В подальшому, ухвалою суду від 25 червня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів а саме було витребувано: від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію: 
чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ? 
Чи була успішною транзакція здійснена 31.03.2024 року о 22:25:15 на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 4 000,00 грн?
Чи була успішною транзакція здійснена 01.04.2024 року о 23:50:08 на банківську картку № НОМЕР_1 в сумі 3 000,00 грн Якщо так, то: - чи були зараховані грошові кошти за цими транзакціями на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 ? - Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № НОМЕР_1 ? (а.с.136-137). 
На виконання ухвали про витребування доказів, на адресу суду 17.12.2025 року (вх. №54804) надійшов лист-відповідь щодо підтвердження зарахування коштів на рахунки ОСОБА_1 (а.с.165). 
В судове засідання призначена на 12 травня 2026 року представник позивача до суду не з`явилась, на адресу суду 08.05.2026 року (вх.№21892) надійшло клопотання представника позивача Канцяр А.І. про розгляд справи за відсутності представника позивача, згідно якої представник зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с.172-173).
Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, на адресу суду (а.с.126) надійшло клопотання за підписом представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. 
Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з клопотаннями про слухання справи за їх відсутності, відповідно до яких просили задовольнити та відмовити в задоволенні позову, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, заперечення на спростування позовних вимог в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.03.2024 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Згідно п. 1.1. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. 
Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. 
При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. 
Згідно п. 1.4. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1409863, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 дні. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (а.с.41-44). 
Також, встановлено, що 31.03.2024 року сторонами підписано Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту (а.с.45). 
В подальшому, 01.04.2024 року між сторонами підписано Додаткову угоду до Договору №1409863 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort».
Згідно п.1 Договору – сторони домовились збільшити суму кредиту на 3 000 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору та викласти п.1.2 Договору в новій редакції: 
1.2 – сума кредиту – 7 000 гривень
1.2. викласти Додаток № 1 до Договору в новій редакції 
Денна процентна ставка складає: 
За стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 2,49% в день 
Розрахунок: 62 850 грн/7 000 /360 днів *100% =2.49% в день
За загальною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2.39% в день 
За стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 62 850 грн. 
За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 60 300 грн. (а.с.49). 
Сторонами підписано таблицю обчислення вартості кредиту, відповідно до якої всього за 12 місяців користування кредитними коштами загальна вартість кредиту становить – 67 300 гривень (а.с.50). 
Також, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.51-52). 
Відповідно до розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 28.11.2024 рік заборгованість відповідача за кредитним договором становить – 60 750 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 6 999,99 гривень, заборгованість за відсотками – 37 200 грн заборгованість за штрафом – 14 000 грн, таким чином загальна сума заборгованості відповідача становить 58 199, 99 гривень. 
Згідно листа відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що по рахункам клієнта ОСОБА_1 були зараховані кошти в розмірі: 4 000 гривень 31.03.2024 року та 3 000 гривень 01.04.2024 року (а.с.165). 
Також, згідно довідки про ідентифікацію встановлено, що Акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Н319, час відправки 01.12.2023 року, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор 380505936861 (а.с.58). 
Таким чином, твердження представника відповідача щодо відсутності даних з приводу підтвердження факту зарахування кредитних коштів спростовані матеріалами справи. 
Щодо підстав звернення позивача з позовними вимогами, судом встановлено, що 28.11.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, 28.11.2024 року уклали Договір факторингу № 28112024 (а.с.62-66). 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28112024 від 28.11.2024 року до Нового кредитора перейшло право вимоги – загальний розмір заборгованості 58 199,99 гривень (а.с.67). 
Факт переходу права вимоги до відповідача, також підтверджується актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 28.11.2024 року до договору факторингу від 28.11.2024 року, платіжною інструкцією (а.с.68,69). 
Також, матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 05.02.2025 року звернулась на адресу ОСОБА_1 з листом досудова вимога згідно якого повідомило клієнта про наявність заборгованості в розмірі: 58 199, 99 гривень (а.с.70). 
Отже, судом встановлено, що позивач є належним кредитором за кредитним договором, а відтак, доводи представника відповідача щодо не доведення факту переходу права вимоги спростовані матеріалами справи. 
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд виходить з наступного. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Акцепт, як беззастережна згода (виражена прямо або непрямим способом шляхом виконання певних дій, які свідчать про бажання укласти договір. Стаття 642 Цивільного кодексу України передбачає, що акцептом є відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття.
Коли пропозиція надається, відбувається оферта, яка приймається (акцепт) або скасовується іншою стороною договору. При цьому, якщо друга сторона відмовляється від договору на запропонованих умовах, але при цьому пропонує свої умови (формулює нову оферту), перша сторона може погодитися укласти договір (акцепт). Приймаючи пропозицію або формулюючи зустрічну пропозицію, сторони вже створюють для себе юридичні наслідки.
Зазначені обставини щодо підписання Акцепту та Оферти підтвердженні матеріалами справи.
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Таким чином, з огляду на досліджені письмові докази судом встановлено, що позивач належним чином виконав зобов`язання за кредитним договором, надав відповідачу в користування кредитні кошти, також судом встановлено, що відповідач допустив порушення умов договору, грошові кошти у визначений строк не повернув, порушив графік погашення заборгованості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).
За приписами ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
За приписами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так,  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Разом з цим, щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі: 14 000 гривень, суд зазначає наступне. 
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Також, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від 12.02.2025 № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046,1049,1050,1054 ЦК України, суд доходить до висновку про те, що на договір про споживчий кредит, укладений між сторонами у справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця суми штрафу в розмірі: 14 000 гривень. 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договору, надано відповідачеві кредитні кошти, також, матеріалами справи встановлено, що відповідач грошові кошти по кредитному договору використала, однак порушила умови повернення та сплати відсотків, а відтак позовні вимоги є доведеними та таким, що підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 2 422,40 гривень. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: Україна, 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) - заборгованість за кредитним договором № 1409863 від 31.03.2024 року, в сумі: 44 199,99гривень. 
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: Україна, 79018, Львівська обл., місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) – понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 2 422,40 гривень.
В решті позовних вимог – залишити без задоволення. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 18.05.2026 р.
Суддя: