Справа № 372/802/25 
Провадження № 2/361/972/25 
04.06.2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
04 червня 2026 року м. Бровари 
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді Гізатуліної Н.М. 
за участю секретаря судового засідання Охріменко Є.І., Ковандри А.В.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Стельниковича С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи – Органу опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
УСТАНОВИВ:
Адвокат Стельникович С.А. від імені та в інтересах ОСОБА_1 подав до Обухівського районного суду Київської області позов до ОСОБА_2 , за участю третьої особи – Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав
Позов мотивував тим, що влітку 2021 року, одразу після знайомства, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька – ОСОБА_3 . 
ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який одноособово займається її вихованням. Мати дитини – ОСОБА_2 покинула доньку коли їй було три місяці, не цікавиться її життям, ухиляється від її виховання, аліменти на утримання дитини не сплачує.
Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, 14 листопада 2024 року прийняв рішення № 429, яким затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 . 
На підставі викладеного просив суд: 
-позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-внести запис про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області. 
У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Розгляд справи відкладався неодноразово з різних підстав, зокрема і у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2026 року замінено третю особу Службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області. 
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви та просили їх задовольнити. 
Позивач пояснив, що мати дитини не цікавиться її життям, ухиляється від її виховання, аліменти на утримання дитини не сплачує. Повідомив, що питання щодо позбавлення батьківських справ ОСОБА_2 розглядалось Обухівським районним судом Київської області.
Представник позивача адвокат Стельникович С.А. зазначив, що відмова Обухівським районним судом Київської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, не стосується цього предмета спору. Крім того, зауважив, що ОСОБА_1 працює на стратегічному підприємстві та є заброньованим. Дійсною метою позову є позбавлення батьківських прав матері дитини є її ухилення від батьківських обов`язків, а не ухилення від мобілізації. 
Відповідачка, у судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Причини неявки суду не відомо.
В установлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області не забезпечив явку свого представника у судове засідання, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Причини неявки суду не відомо.
Начальник Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Ю. Жевага надіслала повідомлення до суду, у якому зазначила, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його позов. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (а. с. 15).
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 07 травня 2024 року № 132 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано дозвіл на реєстрацію місця проживання його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації батька (а. с. 17).
Як вбачається із Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 21 травня 2024 року № 2165 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 5 осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а. с. 11).
03 червня 2024 року Обухівський районний суд Київської області виніс судовий наказ у справі № 372/2975/24, яким із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 30 травня 2024 року, щомісячно, і до повноліття дитини стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частка доходу платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а. с. 18).
Постановою державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Железняк Є.О. від 28 червня 2024 року відкрито виконавче провадження ВП № 75382279 з виконання судового наказу Обухівського районного суду Київської області № 372/2975/24 (а. с. 19).
Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї, дітей від 16 жовтня 2024 року, який затверджений начальником Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Ю. Жевагою, склад сім`ї: батько – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ПрАТ «КК ПК», оператор; мати – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , баба – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за цією адресою, матеріально сім`ї не допомагає. Стосунки у сім`ї доброзичливі, дитина забезпечена всім необхідним (а. с. 25).
Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 14 листопада 2024 року № 429 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 (а. с. 23).
У висновку зазначено, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно її доньки, а саме не піклується про її життя та здоров`я, не займається її вихованням, матеріально не допомагає, не цікавиться її розвитком, не телефонує. Малолітня ОСОБА_3 проживає з батьком, який займається її вихованням та утриманням. Згідно із судовим наказом Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2024 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 стягуються аліменти. Станом на 01 вересня 2024 року заборгованість становить 15 872 грн. Працівники Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області направляли лист до Служби у справах дітей та сім`ї Великодимерської селишної ради Броварського району Київської області щодо необхідності обстеження умов проживання ОСОБА_2 . У відповідь на звернення отримано повідомлення, про те, що дана особа за вказаною адресою не проживає, зі слів сусідів ОСОБА_2 вживає алкогольні напої та веде аморальний спосіб життя. Броварський РВ ГУ НП в Київській області повідомив, що на громадянку ОСОБА_2 накладені стягнення у вигляді штрафів та попереджень, а саме за ст. 183, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_6 не зверталася до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області із заявами про визначення місця проживання дитини, участі у вихованні малолітньої дитини чи усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.
Крім того, зазначено, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_7 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області 29 жовтня 2024 року, колегіально прийнято рішення про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав (а. с. 24). 
Згідно із довідкою Закладу дошкільної освіти «Дударик» Обухівської міської ради Київської області від 29 січня 2025 року ОСОБА_1 дійсно сам займається вихованням доньки ОСОБА_3 (2022 р. н). Мати ОСОБА_8 – ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дитини, жодного разу не відвідувала дошкільний навчальний заклад (а. с. 16).
Відповідно до характеристики, яка надана начальником виробництва гофротари ПрАТ «Київський КПК» ОСОБА_9 від 30 січня 2025 року ОСОБА_1 працює на підприємстві з січня 2020 року, протягом трьох місяців проходив навчання за професією «машиніст автоматизованої лінії», після закінчення навчання присвоєна кваліфікація 3 розряду, порушень трудової дисципліни немає (а. с. 26). 
З огляду на довідку про доходи, яка видана ПрАТ «Київський КПК» 30 січня 2025 року № 71-1228, сума доходу ОСОБА_1 за ІІ півріччя 2024 року становить 179 869,36 грн (27).
Із розрахунку наданого ОСОБА_1 Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ вбачається, що станом на 01 лютого 2025 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження № 75382279 становить 32 000 грн (а. с. 21, 22).
Відповідно до відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року у справі № 372/789/23 у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112775418).
Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року – залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115383081).
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та виключення запису про особу як матір дитини з актового запису про народження дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шох С.М., на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116955465).
Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України (далі – СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Стаття 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі – Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі – Закон № 2402-III) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону № 2402-III).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках за доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне – за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.
Такий висновок неодноразово викладений Верховним Судом у постановах, зокрема, від 07 лютого 2024 року у справі № 455/307/22, від 22 листопада 2023 року у справі № 1915/2789/12, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17.
Крім того, суд враховує, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, та інші).
У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21).
За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 
У висновку Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дочки ОСОБА_7 , який затверджений рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 14 листопада 2024 року № 429 (а. с. 24), визначено доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_7 з метою захисту її законних прав, у зв`язку з тим, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно її доньки, а саме не піклується про її життя та здоров`я, не займається її вихованням, матеріально не допомагає, не цікавиться її розвитком, не телефонує. Констатовано наявність заборгованості зі сплати аліментів, притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність проживання за адресою місця реєстрації. 
Водночас, вказаний висновок органу опіки та піклування належно не обґрунтований, складений формально, без наведення достатніх доказів, які б підтверджували ухилення відповідачки від здійснення батьківських обов`язків (причини ухилення), не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, при цьому складений за відсутності ОСОБА_6 та без з`ясування її думки та пояснень. 
Варто зауважити, що у висновку відсутні посилання про те, яким чином та скільки разів ОСОБА_6 повідомлялася про засідання органу опіки та піклування. 
Висновок органу опіки повинен містити відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком своїми обов`язками і були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13191/19-ц).
Суд звертає увагу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, що наявність заборгованості щодо сплати аліментів сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. Факт стягнення з одного з батьків на користь іншого аліментів на утримання дитини не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо її утримання, оскільки таке стягнення є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання їй належного утримання (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 420/1075/17).
Крім того, суд звертає увагу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської областіна необхідність долучати до висновку, який направляється до суду, докази на підставі якого він був складений, щоб у подальшому суд при вирішенні спору не керувався неперевіреними, неточними чи неправдивими обставинами.
Позбавлення батьківських прав як винятковий захід є істотним правовим наслідком як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 601/928/22, від 21 травня 2024 року у справі № 303/801/23, від 12 червня 2024 року у справі № 727/6133/22. Судова практика щодо застосування статті 164 СК України є усталеною.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 81 ЦПК України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 358/689/22).
Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Усебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності суд не встановив винної поведінки відповідачки та дійшов висновку про те, що позивачем не надані належні та достатні докази на підтвердження того, що мати свідомо ухиляється від батьківських обов`язків, 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. 
Разом з цим, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_3 . 
Суд роз`яснює, що позивач має право повторно звернутись з цим позовом у строки встановлені чинним законодавством. 
Вимога позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав. Оскільки в задоволенні основної вимоги судом відмовлено, то правові підстави для внесення змін до актового запису про народження дитини відсутні. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 за участю третьої особи – Органу опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав.
Попередити ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, місце знаходження: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 6, ЄДРПОУ – 37696925. 
Суддя Н.М. Гізатуліна