Справа № 369/439/26
Провадження № 1-кп/369/60/26 

В И Р О К
іменем України
13.03.26 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025111140000827 від 07.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Ком`яти Виноградівського району Закарпатської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працюючий у Товаристві з обмеженою відповідальністю «УЮТСПЕЦБУД» на посаді виконавця робіт, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органам місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичним и особами та їх об`єднаннями на свій територій України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначаються законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання. 
Однак, всупереч вищенаведеним нормам, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя.
Так, 14.04.2025 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 розглянуто справу про адміністративні правопорушення, що надійшла з Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області, щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За результатами розгляду винесено постанову у справі № 362/1551/25, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Вказана постанова набрала законної сили та відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України і ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою до виконання всіма фізичними та юридичними особами на всій території України.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність зазначеної постанови суду, будучи з нею належним чином ознайомленим та маючи реальну можливість її виконати, умисно не виконав судове рішення, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись поблизу будинку № 73 по вул. Набережна, с. Хотів, Бучанського району Київської області, де відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений нарядом «БРАС-140» у складі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 .
У ході перевірки встановлено, що на підставі постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2025 у справі №362/1551/25 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавлено права керування транспортними засобами строком на три роки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що йому було відомо про постанову суду і про те, що його позбавлено права керування транспортним засобом, але йому необхідно було їхати за своєю дружиною. У вчиненому щиро розкаївся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винуватим в повному обсязі та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків. 
Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи та сукупності зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4  у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч.1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Призначаючи покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.382 КК України, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, враховуючи особу обвинуваченого  ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, раніше не судимий. 
Обставинами, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєнні кримінального правопорушенні, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинення кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 382 КК України, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави з розстрочкою сплати штрафу на 2 (два) місяці такими платежами: 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень - до 13.04.2026 року, 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень - до 13.05.2026 року.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1