Справа № 750/16894/25
Провадження № 2/750/884/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Слісаря А.В.,
за участю секретаря Примак Т.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, 
третя особа – Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України,

в с т а н о в и в:

у грудні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження та просила: - визнати батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_2 ; - внести зміни в актовий запис № 1685 від 10 квітня 2021 року за №00142307280, вчинений Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, виключити відомості про батька ОСОБА_4 та включити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини; - змінити дитині ОСОБА_5 по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та видати нове свідоцтво про народження.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що позивач є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт реєстрації народження, підтверджується актовим записом про народження №1685. На момент реєстрації народження ОСОБА_5 , її матір ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала. Під час реєстрації народження дитини у відповідній графі «Мати» ОСОБА_5 зазначено - ОСОБА_2 , у графі «Батько» ОСОБА_5 зазначено ОСОБА_4 . В свою чергу, відомості про батька були записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу. На наданий час, у позивача існують обґрунтовані доводи стверджувати, що батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким позивач певний період часу мала близьке спілкування. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №45663 від 11.12.2024 року було встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%.
Ухвалою суду від 16 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
27 лютого 2026 року до суду надійшов відзив на позов ОСОБА_4 згідно якого відповідач повністю визнав позов про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Справу просив розглядати без його участі.
30 березня 2026 року до суду надійшов відзив на позов ОСОБА_3 згідно якого відповідач повністю визнав позов.
Ухвалою суду від 05 травня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 
В судовому засіданні представник відповідача позов підтримала та просила задовольнити. 
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися в установленому порядку, причини неявки суду не повідомили. 
Представник третьої особи – Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без участі, заперечень щодо позову не мають. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 , є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Факт реєстрації народження, підтверджується актовим записом про народження №1685, в книзі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , що видане Печерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.29).
На момент реєстрації народження ОСОБА_5 , її матір ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала.
Під час реєстрації народження дитини у відповідній графі «Мати» ОСОБА_5 зазначено - ОСОБА_2 , у графі «Батько» ОСОБА_5 зазначено ОСОБА_4 . Відомості про батька були записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу (а.с. 43-44).
Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №45663 від 11.12.2024 року, виданого медико-генетичним центром «МАМА ПАПА», на вирішення молекулярно-генетичного дослідження були поставлені такі питання: Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою матір`ю ОСОБА_2 .
За висновком експертного дослідження було встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рамках проведеного дослідження складає 99,999999% (а.с. 22-42).
В матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява ОСОБА_3 про визнання його батьком ОСОБА_5 , яка народилвся ІНФОРМАЦІЯ_2 , матірю якої є ОСОБА_2 (а.с. 120).
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2021 року в справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21), зазначено, що «позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України».
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не оспорював своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки в актовому записі про народження дитини ОСОБА_5 батько дитини записаний не на підставі ст. 135 СК України, та вже містяться відомості про батька, внесені відповідно до ст. 126 СК України, а вимоги про оспорювання такого батьківства та виключення відповідних відомостей з актового запису не заявлені особою яка записана батьком дитини, задоволення позову про визнання батьківства призвело б до існування двох взаємовиключних юридичних підстав походження дитини від батька, що суперечить правовому регулюванню походження дитини, передбаченому главою 12 СК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:    А.В. Слісар