РІШЕННЯ
Іменем України

02 липня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/410/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу 
за позовом: Заступника керівника Корюківської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ 02910114) вул. Шевченка, 98, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300 
в інтересах держави в особі
позивача: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (код ЄДРПОУ 41822072), вул. Лесі Українки, будинок 3, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, 16100 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" (код ЄДРПОУ 44604267), вул. Соборна, будинок 99, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400
про стягнення 68 601,94 грн

представники сторін не викликались

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
04.05.2025 року через канцелярію суду надійшла позовна заява від Заступника керівника Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" про стягнення коштів в сумі 68 601,94 грн, з яких 57 387,80 грн основної заборгованості, 8 344,75 грн пені та 2 869,39 грн штрафу.
Прокурор у прохальній частині позову просив також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.
Вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору № СК4/668-Т від 06.09.2024 про закупівлю, а саме, невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з передачі товару у власність позивача у повному обсязі, зокрема, не забезпеченням наявності пального за вимогою заявника по факту пред`явлення талонів та не переданням замовнику товару у повному обсязі у кількості, за якістю і на умовах, встановлених договором. 
Ухвала суду від 08.05.2026 надіслана прокурору, позивачу та відповідачу до електронних кабінетів ЄСІТС 08.05.2026 о 14:41 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
В розумінні положень ст. 242 ГПК України сторони повідомлені належним чином про розгляд справи в суді, встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав, як і не надав жодних доказів у справі. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.
Зважаючи на принципи диспозитивності, змагальності господарського судочинства та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також достатність часу, наданого учасникам справи для розумної реалізації своїх процесуальних прав у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
02.09.2024 за результатами публічної закупівлі (UA-2024-09-02-007595-a) між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (далі - Замовник) та ТОВ «Тенегія» (далі - Постачальник) укладено договір про закупівлю № СК/668-Т (далі - Договір) на загальну суму 162427,00 грн.
Сторони підписали договір на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі».
Згідно з п. 1.1. Договору продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Покупця товар у необхідній кількості та належної якості за визначеним предметом: дизельне паливо (Євро 5), талон, бензин А-95 (Євро 5), талон за ЄЗС ДК 021:2015:09130000-9 – Нафта і дистилянти (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такий Товар.
Найменування (асортимент), кількість та ціна Товару визначаються у Специфікації Товару (далі - Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2 Договору).
Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою КМУ №1142 від 20.12.1997. Постачання палива здійснюється із використанням талонів або скретч-карток номіналом 10л, та/або 20л., через мережу автозаправних станцій. (п. 1.3. Договору). 
Загальна ціна Договору визначається відповідно до Специфікації товару (додаток 1 до Договору) та становить 162427,00 грн, у тому числі ПДВ 27071,17 грн. (п. 3.2 Договору).
Відповідно до специфікації товару, яка є невід`ємною частиною Договору, покупець придбав у продавця наступний товар: дизельне паливо у кількості 1300 л за ціною 51,49 грн. за 1 л на загальну суму 66937,00 грн; бензин А-95 у кількості 1800 л за ціною 53,05 грн за 1 л на загальну суму 95490,00 грн. 
Умови оплати визначені пунктами 4.1., 4.2, 4.3 Договору, за змістом яких оплата вартості Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця. Розрахунки здійснюються шляхом оплати Покупцем Товару по факту його поставки після пред`явлення Продавцем документів (оформлених відповідно до чинного законодавства України). Розрахунок за поставлений Товар здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання покупцем бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок та/або можливості здійснити платежі. Датою оплати Товару вважається дата зарахування коштів, сплачених покупцем за поставлену партію, на розрахунковий рахунок Постачальника.
Строк (термін) поставки товару: до 30.09.2024 (включно) (п. 5.1. Договору).
Місце поставки товару: поставка талонів або скретч-карток здійснюється одноразово в повному обсязі за адресою: 16100, Чернігівська область, Корюківський район, смт. Сосниця, вул. Л. Українки, 3 (п. 5.2. Договору).
Поставка товару здійснюється на умовах FCA (в редакції Інкотермс – 2010 року) – завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів АЗС продавця. При цьому право на отримання товару покупець набуває після отримання від продавця талонів або скретч-карток, що містять інформацію про найменування продавця, вид, кількість нафтопродуктів, які можна отримати при їх пред`явленні оператору АЗС продавця. (п. 5.3 Договору).
Відповідно до п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим Договором.
Згідно з п. 7.2 Договору у разі затримки поставки/відпуску Товару в обсязі, визначеному Покупцем відповідно до пред`явлених на отримання Товару талонів або скретч-карток, або заяви на їх отримання в порядку п. 5.4 Договору, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості непоставленого Товару чи вартості Товару відповідно до непереданих талонів або скретч-карток за кожен день затримки прострочення поставки Товару за договором, а за прострочення понад 30 днів Продавець додаткового сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% від ціни Договору, крім випадків, коли Товар, вказаний у специфікації, не постачається Покупцю у зв`язку з призупиненням або зняттям Товару з реалізації/виробництва. У такому випадку Продавець повинен надати відповідні підтверджуючі документи (рішення суду, акт перевірки контролюючих органів тощо). 
Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань за переданий товар – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 Договору)
Таким чином, умовами укладеного сторонами договору передбачено, що предметом закупівлі є нафтопродукти, відпуск яких здійснюється на АЗС на підставі переданих постачальником замовнику скретч-карт.
На виконання умов договору згідно видаткової накладної № 0004/0001818 від 06.09.2024 ТОВ «Тенегія» передано замовнику паливні талони бензину А-95 на 1800 літрів по ціні 53,05 грн за 1 л загальною вартістю 95490,00 грн з ПДВ та дизпаливо на 1300 літрів по ціні 51,49 грн за 1 л загальною вартістю 66937,00 грн з ПДВ, які не містять строку дії (безстрокові).
Вказані талони оплачено Позивачем у повному обсязі на суму 162427,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1723 від 11.09.2024 на суму 120767,00 грн, № 1724 від 11.09.2024 на суму 10298,00 грн, № 1725 від 11.09.2024 на суму 15915,00 грн, № 1726 від 11.09.2024 на суму 15447,00 грн.
На підставі отриманих талонів Позивачу у період з 06.09.2024 по 27.11.2024 відпущено 680 л дизпалива та 1320 літрів бензину А-95.
Як зазначає прокурор у позовній заяві, починаючи із 27.11.2024 та станом на даний час, на АЗС постачальника, за адресою: вул. Корнєва, 75 сел. Сосниця, Корюківського району Чернігівської області, відмовляють у відпуску пального посилаючись на відсутність бензину на АЗС, у зв`язку із чим постачальником фактично непоставлено позивачу 620 літрів дизельного палива на суму 31923,80 грн та 480 л бензину А-95 на суму 25464,00 грн, що підтверджується актом про відмову у підпуску товару від 27.11.2024.
Так, за результатами неодноразового виїзду уповноважених осіб позивача за місцем розташування АЗС постачальника встановлено, що заправна станція не працювала, про що складено акти про відмову відпуску товару (заправку бензину А-95 та ДП) від 25.12.2024, 31.03.2025, 16.07.2025 та 19.11.2025.
Прокурор зазначає, що за Договором про закупівлю від 02.09.2024 № СК/668-Т залишок невикористаних талонів/карток на дизельне паливо складає 31 скретч-картка номіналом по 20 л з серійними номерами 3046 2198 4310 – 3046 2198 4317, 3046 2198 4319, 3046 2198 4240 – 3046 2198 4257, 3046 2198 4276 – 3046 2198 4279 та бензину А-95 - 32 скретч-карток номіналом по 15 л з серійними номерами – 3031 1230 7810 – 3031 1230 7825, 3031 1230 8352, 3031 1230 8354– 3031 1230 8367, 3031 1230 8399.
З огляду на те, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання, прокурором нараховано та пред`явлено до стягнення 8344,75 грн пені за період прострочення з 27.11.2024 по 27.05.2025 та 2869,39 грн штрафу за період прострочення з 27.12.2024 по 03.03.2026.
Підставою для звернення до суду за захистом порушених прав позивача стало те, що відповідач взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконав, не забезпечив наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення талонів та не передав замовнику товар у повному обсязі у кількості, за якістю і на умовах встановлених договором, пальне вартістю 68 601,94 грн.
Підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у разі відсутності такого органу.
Наявність вказаних обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.
Відповідно до частини 4 цієї статті Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18.
У цій справі Прокурор звернувся до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради.
В обґрунтування звернення із вказаним позовом Прокурор зазначає, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, порушило економічні (майнові) інтереси держави у бюджетній сфері.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, зазначила, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується на принципах ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
Згідно з ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів, тощо.
Правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями статті 22 БК України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» (далі - Постанова № 228).
У свою чергу, головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.
Пунктом 18 частини 1 статті 2 БК України передбачено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.
Відповідно до абзацу 3 пункту 7 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня - розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього.
Поняття та функції розпорядників бюджетних коштів визначені підпунктом 47 статті 2 БК України, згідно з яким розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету (постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/3095/18 від 13.11.2019, у справі № 922/3013/18 від 23.10.2019).
Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування (пункти 6, 7 та 8 частини першої статті 2 БК України).
Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційна-правова форма Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради – орган державної влади.
Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради є суб`єктом владних повноважень, який бере участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язаний забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі.
Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, як орган державної влади, та який у розумінні ст. 22 БК України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля товару за договором), уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та сфері публічних закупівель.
Відтак, у спірних правовідносинах Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, яке зобов`язане забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, є уповноваженою особою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів державного бюджету, а тому є належним позивачем у справі.
До подання вказаної позовної заяви до суду Корюківська окружна прокуратура 28.01.2026 звернулася з листом до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради щодо можливих порушень інтересів держави під час виконання договору про постачання нафтопродуктів та вжитих заходів до захисту таких інтересів.
Відповідно до листа від 13.02.2026 № 01-15/79 Відділ освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради повідомив окружну прокуратуру про неналежне виконанням договірних зобов`язань ТОВ «Тенегія».
Вказане свідчить про неналежне здійснення Відділом освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради заходів щодо захисту інтересів держави та призводить до порушення інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель і, відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді, шляхом пред`явлення даного позову.
У порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор листом №51-72-1262ВИХ-26 від 06.04.2026 повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій (а.с. 35).
Наявність у прокурора підстав захисту інтересів держави в межах даної справи сторонами під сумнів не ставиться.
З урахуванням наведеного, прокурором дотримано приписи ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» при зверненні до суду з даним позовом. Про виявлені порушення вимог законодавства прокурором заздалегідь проінформовано Позивача та надано достатньо часу для реагування на стверджуванні прокурором порушення інтересів держави.
За таких обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення з боку прокурора бездіяльності Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави та про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Приписами статті 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків.
Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а правовідносини, що склалися між сторонами, підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України .
Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Приписами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у покупця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Відповідно до приписів статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Як встановлено судом, на виконання умов договору, згідно з видатковою накладною № 0004/0001818 від 06.09.2024 ТОВ «Тенегія» передано замовнику паливні талони бензину А-95 на 1800 літрів по ціні 53,05 грн за 1 л загальною вартістю 95490,00 грн з ПДВ та дизпаливо на 1300 літрів по ціні 51,49 грн за 1 л загальною вартістю 66937,00 грн з ПДВ.
Вказані талони оплачено Позивачем у повному обсязі на суму 162427,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1723 від 11.09.2024 на суму 120767,00 грн, № 1724 від 11.09.2024 на суму 10298,00 грн, № 1725 від 11.09.2024 на суму 15915,00 грн, № 1726 від 11.09.2024 на суму 15447,00 грн.
На підставі отриманих талонів Позивачу у період з 06.09.2024 по 27.11.2024 відпущено 680 л дизпалива та 1320 літрів бензину А-95 на загальну суму 105039,20 грн.
Судом встановлено, що предметом спірного договору є поставка товару у вигляді паливно-мастильних матеріалів. Натомість скреч-картки у розумінні пункту 1.3. укладеного правочину є лише документом, який надає замовнику право на отримання товару.
Такі умови укладеного договору кореспондують вимогам нормативно-правових актів, що регулюють відповідні правовідносини в сфері торгівлі нафтопродуктами.
Так, відповідно до пункту 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442, торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів. Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом із продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
За пунктом 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Відповідно до п. 10.3.3.1. Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.
Отже, скретч-картка (як установлена емітентом форма бланку талону на відпуск пального) за приписами чинного законодавства є документом, який засвідчує право його власника отримати паливно-мастильні матеріали на АЗС.
Як убачається з матеріалів справи, за спірним Договором відповідачем фактично непоставлено позивачу 620 літрів дизельного палива на суму 31923,80 грн та 480 л бензину А-95 на суму 25464,00 грн, що підтверджується актом про відмову у підпуску товару від 27.11.2024.
Відповідно до частини 1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Можливість обрання варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року в справі № 918/631/19).
Судом визначено правову природу сплаченої позивачем та заявленої до стягнення суми коштів у розмірі 57387,80 грн, щодо якої між сторонами виник спір, саме як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.
Правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором не змінюється і залишається такою до моменту, коли сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.
Отже, до моменту пред`явлення уповноваженими представниками позивача бланків дозволу на АЗС означені кошти залишаються попередньою оплатою.
Питання щодо повернення попередньої оплати у випадку непоставки товару врегульовано статтею 693 Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
В контексті наведених норм суд звертається до висновків Верховного Суду щодо застосування положень частини другої статті 693 ЦК України, які викладені у постанові від 19.03.2024 у справі № 910/3016/23.
У наведеній постанові Верховний Суд зазначив, зокрема: "…що умовою застосування частини другої статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17).
При цьому, передумовою застосування статті 693 ЦК України в будь-якому разі є не виконання обов`язку продавцем з поставки (передачі) товару у передбачений (домовлений) строк, та саме позивач має довести суду, що строк поставки (передачі) товару є таким, що настав та прострочений відповідачем.
За умовами п. 5.1. Договору строк поставки товару – до 30.09.2024.
Залишок неотоварених скретч-карток, і, як наслідок, недопоставленого на час звернення прокурора до суду Товару складає залишок номінально невикористаних талонів/карток 620 літрів дизельного палива на суму 31923,80 грн та 480 л бензину А-95 на суму 25464,00 грн.
Відповідно до пункту 5.3 договору поставка товару здійснюється на умовах FCA (в редакції Інкотермс – 2010 року) – завантажено в автомобільний транспорт покупця з резервуарів АЗС продавця.
При цьому право на отримання товару покупець набуває після отримання від продавця талонів або скретч-карток, що містять інформацію про найменування продавця, вид, кількість нафтопродуктів, які можна отриати при їх пред`явленні оператору АЗС продавця.
Отже, відповідач поставку товару здійснив частково, відтак взяті на себе зобов`язання по забезпеченню поставки та передачі бензину по скретч-картках на автозаправних станціях не виконав.
Позивач реалізував своє право на пред`явлення вимоги шляхом подання 04.05.2026 до господарського суду цього позову.
Станом на день ухвалення рішення судом відповідачем не спростовано доводів прокурора, не надано належних доказів на підтвердження як поставки товару, так і повернення грошових коштів у розмірі 57387,80 грн, а тому вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимоги прокурора про стягнення пені та штрафу суд зазначає таке.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
За приписами ст. 633 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 549 ГПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пунктом 7.2. Договору сторони визначили, що у разі затримки поставки/відпуску Товару в обсязі, визначеному Покупцем відповідно до пред`явлених на отримання Товару талонів або скретч-карток, або заяви на їх отримання в порядку п. 5.4 Договору, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості непоставленого Товару чи вартості Товару відповідно до непереданих талонів або скретч-карток за кожен день затримки прострочення поставки Товару за договором, а за прострочення понад 30 днів Продавець додаткового сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% від ціни Договору, крім випадків, коли Товар, вказаний у специфікації, не постачається Покупцю у зв`язку з призупиненням або зняттям Товару з реалізації/виробництва. У такому випадку Продавець повинен надати відповідні підтверджуючі документи (рішення суду, акт перевірки контролюючих органів тощо).
Як встановлено судом, строк поставки товарів встановлений Договором до 30.09.2024.
Доказів поставки Товару, а саме 620 літрів дизельного палива на суму 31923,80 грн та 480 л бензину А-95 на суму 25464,00 грн в обумовлений Договором строк відповідачем не надано.
З урахуванням наведених приписів закону та умов Договору, зважаючи на встановлені і не спростовані Відповідачем обставини справи (ним не було поставлено товар в повному обсязі) суд доходить висновку про порушення постачальником умов договору в частині термінів постачання товару, що є підставою для застосування відповідальності, обумовленої договором та законом, зокрема статтею 611 Цивільного кодексу України.
Прокурором заявлено до стягнення 8344,75 грн пені за прострочку виконання зобов`язання за період з 27.11.2024 по 27.05.2025 та 2869,39 грн штрафу.
Судом здійснено перевірку заявлених до стягнення сум пені і штрафу та встановлено, що такі нараховані прокурором правомірно, у відповідності до умов Договору та вимог законодавства та є арифметично правильними, а відтак підлягають задоволенню.
Водночас, суд зауважує, що відповідачем не було надано жодних доказів настання для нього обставин непереборної сили, визначених розділом 8 договору, які б звільняли його від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань.
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 статті 74 ГПК України).
Під час розгляду цієї справи сумнівів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.
На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 57387,80 грн боргу, 8344,75 грн пені та 2869,39 грн штрафу.
Розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат. 
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 3328,00 грн покладається на відповідача.
Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (код ЄДРПОУ 44604267, вул. Соборна, будинок 99, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Сосницької селищної ради (код ЄДРПОУ 41822072, вул. Лесі Українки, будинок 3, смт. Сосниця, Корюківський район, Чернігівська область, 16100) 57387,80 грн боргу, 8344,75 грн пені та 2869,39 грн штрафу.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (код ЄДРПОУ 44604267, вул. Соборна, будинок 99, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) на користь Чернігівської обласної прокуратури, (код ЄДРПОУ 02910114, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000) судовий збір в сумі 3328,00 грн.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Новик