Єдиний унікальний номер 205/18862/25
Номер провадження3/205/568/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2026 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом ЕПР1 №527652 30.11.2025 о 06:00 ОСОБА_1 у місті Дніпрі, пр.Сергія Нігояна, 100, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук; особі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера DRAGER, на що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.
До протоколу уповноваженою особою долучено такі матеріали:
-рапорт інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області те, що 30.11.2025 о 06:00 у місті Дніпрі, пр.Сергія Нігояна, 100, було зупинено автомобіль ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, особі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера DRAGER, на що водій відмовився, на місці було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП,
-диск із відеозаписом. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, скористався правовою допомогою захисника Ігнатова Є.Є., який подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
У клопотанні захисник просить застосувати за аналогією закону положення ч.1 ст.335 КПК України, згідно з якою у разі, якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
Частиною 4 ст. 277 КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду лише адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та суспільства.
Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
З огляду на те, що ОСОБА_1 має об`єктивну можливість та способи реалізації процесуальних прав для свого захисту, зокрема, шляхом письмового висловлення своєї позиції щодо подій, висвітлених в протоколі, або взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, скористався допомогою захисника, який в його інтересах подав до суду пояснення та клопотання у даній справі, суд вважає відсутніми підстави для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Окрім того, захисник Ігнатов Є.Є. подав до суду клопотання про закриття справи про адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке обґрунтував тим, що відеозапис на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, не є безперервним, та є неповним, зупинка ОСОБА_2 відбулась без законних підстав, на відеозаписі не зафіксовано керування транспортним засобом та зупинку автомобіля. Також захисник звертає увагу на відсутність пропозиції з боку поліцейського на проходження медичного огляду у медичному закладі та відсутність у матеріалах справи відповідного направлення. Окрім того, вважає порушенням проведення огляду ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем, працівником поліції, а не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ст.266-1 КУпАП). 
Дослідивши протокол та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов таких висновків.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Такий порядок встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі – Порядок).
Пунктами 6,7 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);  лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом досліджено диск із відеозаписом події, який розпочинається 30.11.2025 о 06:22, коли працівник патрульної поліції оголошує особі, яку встановлено як ОСОБА_1 , про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота, пропонує пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру DRAGER, на що ОСОБА_1 відповідає відмовою. Одразу після цього працівник поліції повідомляє останнього про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі зафіксовано вручення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за фактом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд вважає слушними зауваження захисника про те, що жодним чином не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт його зупинки працівниками поліції тощо. Разом з тим, під час складення протоколу останній не заперечував вказаного факту та підписав протокол без зауважень.
Положення статті 266-1 КУпАП, на які посилається захисник у клопотання, не є застосовними у даному випадку, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 на території військових частин, на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, або виконання ним обов`язків військової служби. 
Разом з цим, суд звертає увагу на встановлену ст.266 КУпАП вимогу щодо проведення огляду в закладах охорони здоров`я у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Така вимога є безумовною та передбачає обов`язок поліцейського у кожному випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, та лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі).
Проте таку вимогу ст.266 КУпАП поліцейськими Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції не дотримано, та наданими суду відеозаписами нагрудних відеореєстраторів не зафіксовано пропозиції поліцейського водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що узгоджується із поясненнями, викладеними у клопотання захисника, рапортом працівника патрульної поліції та викладеною у протоколі фабулою адміністративного парвопорушення.
Таке порушення є істотним та таким, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки у даному випадку не дотримано вимоги щодо обов`язкової ознаки огляду «у встановленому законом порядку».
Оцінюючи досліджені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, ст. 130, 301, 303 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя            М.М.Дахно