ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року
м. Київ

справа № 753/9919/22
провадження № 61-642св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,  відповідач - ОСОБА_2 ,  треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація,	
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Костинчук Павло Михайлович, на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року у складі судді Осіпенко Л. М. та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у складі колегії суддів Писаної Т. О. Приходька К. П., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Служба у справах дітей), орган опіки та піклування - Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів та часу у вихованні та спілкуванні з дитиною.
ОСОБА_1 з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:
- зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомляти фактичне місцезнаходження дитини;
- визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та особистому спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за таким графіком:
побачення першого та третього тижня кожного місяця: понеділок, середа, п`ятниця з 17:00 до 19:00 за місцем фактичного проживання батька або в громадських місцях без обмеження їх прогулянок та перебування без присутності матері;
побачення у вихідні дні: другий і четвертий тиждень - з 18:00 п`ятниці до 18:00 суботи з ночівлею за місцем його фактичного проживання без присутності матері;
тридцять календарних днів на оздоровлення дитини (як в межах України, так і за кордоном) без присутності матері у період, погоджений з матір`ю дитини;
побачення в день народження дитини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом чотирьох годин без присутності матері за погодженням періоду побачення з матір`ю;
побачення в день народження батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 з 12:00 до 19:00, без присутності матері;
у святкові дні: Новий рік (1 січня) - з 12:00 до 16:00 без присутності матері; День Святого Миколая - з 14:00 до 19:00 без присутності матері; Великдень - з 13:00 до 18:00 без присутності матері; Різдво - з 13:00 до 18:00 без присутності матері;
безперешкодне спілкування з дитиною шляхом відео-дзвінків, мобільного зв`язку, будь-яких повідомлень в будь-яких додатках, месенджерах, адресованих дитині;
безперешкодно під час хвороби дитини.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Дарницький районний суд міста Києва рішенням від 09 травня 2024 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 14 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково:
- визначив ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні з дитиною та у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступним графіком:
щосереди, щочетверга кожного місяця з 15:00 год до 17:00 год за згодою дитини без присутності ОСОБА_2 у межах населеного пункту за місцем проживання дитини в місцях, сприятливих для розвитку дитини, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку, з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних центрів;
кожної другої, четвертої суботи та неділі місяця з 10:00 год до 16:00 год за згодою дитини без присутності ОСОБА_2 у межах населеного пункту за місцем проживання дитини в місцях, сприятливих для розвитку дитини, з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з правом прогулянок по місту та відвідування дитячих розважальних центрів;
спільний відпочинок тридцять днів в період літніх місяців (червень, липень, серпень) під час відпустки (канікул) за згодою дитини без присутності ОСОБА_2 з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку канікул та навчання;
день народження батька ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) протягом чотирьох годин за згодою дитини без присутності ОСОБА_2 у межах населеного пункту за місцем проживання дитини з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини;
безперешкодне спілкування засобами мобільного, інтернет, поштового, електронного та іншого зв`язку, в будь-яких додатках, месенджерах з використанням соціальних мереж (Viber, Telegram, та ін.) та або за допомогою програм (Zoom, Skype, та ін.) з урахуванням режиму дня дитини та різниці в часі з країною перебування;
- зобов`язав ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у визначеному способі участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомляти фактичне місце знаходження (перебування) дитини.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Після набрання рішенням законної сили скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року.
У жовтні, листопаді 2022 року, серпні 2023 року, січні, травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявами про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Дарницький районний суд міста Києва додатковим рішенням від 07 серпня 2024 року стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Стягнув зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Стягнув зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 295,20 грн судового збору. 
У задоволенні заяв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовив.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 та заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції керувався тим, що сторони не дотримались приписів процесуальних норм, адже позовна заява та відзив не містять попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Договір про надання професійної правничої допомоги позивач уклав після подання позову до суду. Після вступу адвоката у справу було подано заяву про понесені витрати на професійну правничу допомогу, до якої додано копію договору про надання правової допомоги та інші докази, на підставі яких можна отримати інформацію щодо розміру витрат на правничу допомогу, які витрачає позивач у зв`язку з розглядом справи. Заяву про стягнення на користь відповідачки витрат на правничу допомогу подано 26 квітня 2024 року, а докази на підтвердження таких витрат - 15 травня 2024 року.
Не погодившись із рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року та додатковим рішенням цього ж суду від 07 серпня 2024 року, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 оскаржили їх в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд постановою від 23 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року залишив без задоволення.
Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року задовольнив частково.
Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу скасував та ухвалив в цій частині нове судове рішення.
Стягнув зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 35 000,00 грн.
Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року змінив, зменшив розмір відшкодування витрат зі сплати судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, стягнених із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 1 295,20 грн до 248,10 грн.
В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 07 серпня 2024 року залишив без змін.
Стягнув зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн.
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що встановлений порядок і способи участі позивача у спілкуванні із сином та його вихованні є такими, що не суперечать віковим потребам дитини, та за сумлінного ставлення батька і матері до виконання батьківських обов`язків мають бути на цьому етапі достатніми для забезпечення належної участі батька у процесі виховання дитини та її гармонійного розвитку.
У частині оскарження додаткового рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року зазначив, що висновок місцевого суду про відмову позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу є помилковим. Представник позивача до підготовчого судового засідання подав заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу з розрахунком таких витрат та надав докази їх понесення, тому із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 35 000,00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, оскільки такий розмір витрат на правничу допомогу відповідатиме критеріям співмірності та розумності.
У частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2  про стягнення витрат на правничу допомогу апеляційний суд погодився з мотивами відмови, викладеними місцевим судом.
Висновок про стягнення з позивача і відповідачки на користь держави судового збору в розмірі 496,20 грн з кожного вважав правильним.
Також зазначив, що з відповідачки не може бути стягнено судовий збір, понесений позивачем за подання заяв про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено.
Дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу відповідатиме критерію розумності та справедливості, а також буде співмірним відповідно до складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.
Не погодившись із рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року, додатковим рішенням цього ж суду від 07 серпня 2024 року та постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року, ОСОБА_2 оскаржила їх в касаційному порядку.
Верховний Суд постановою від 22 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року в частині визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною і її вихованні залишив без змін.
Постанову апеляційного суду в частині зменшення суми стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат зі сплати судового збору з 1 295,20 грн до 248,10 грн, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у судах першої та апеляційної інстанцій, залишив без змін.
Постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року в частині вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених у судах першої та апеляційної інстанцій, скасував, направив справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Направляючи справу в частині вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених у судах першої та апеляційної інстанцій, на новий розгляд касаційний суд керувався тим, що суд апеляційної інстанції: не урахував, що відповідачка подала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у відзиві на позовну заяву, своєчасно заявила про те, що докази щодо витрат буде подано у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення, які подала 15 травня 2024 року; не перевірив по суті доводи та вимоги заяви  ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Київський апеляційний суд під час нового розгляду справив частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених відповідачкою в судах першої та апеляційної інстанцій, постановою від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення.
Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року в частині вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених у суді першої інстанції, залишив без змін.
У постанові Київського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року зазначено, що предметом перегляду є додаткове рішення суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених в суді першої інстанції.
Апеляційний суд, залишивши без змін додаткове рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, зазначив, що суд першої інстанції помилково не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів (ухвалення рішення судом першої інстанції), а саме у відзиві на позов, зробила заяву про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, а заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу подала протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Водночас колегія суддів апеляційного суду погодилася з висновками місцевого суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених нею в суді першої інстанції, враховуючи те, що ОСОБА_1 заявив дві позовні вимоги, а саме: зобов`язати відповідачку не перешкоджати йому в участі у вихованні та вільному спілкуванні із сином; визначити способи участі у вихованні сина та особистого спілкування з батьком. При цьому у позові ОСОБА_1 на свій розсуд запропонував графік зустрічей, з огляду на ситуацію, яка існувала на момент звернення до суду.
Апеляційний суд відхилив доводи адвоката відповідачки про те, що: рішенням суду була задоволена лише одна немайнова вимога, а в задоволенні однієї немайнової вимоги позивача було відмовлено; позивач заявив п`ятнадцять позовних вимог, які, на думку відповідачки, були частково задоволені.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції задовольнив обидві заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги та з урахуванням встановлених обставин справи, висновків органу опіки та піклування, керуючись внутрішнім переконанням, визначив графік і конкретні способи участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини. Отже, місцевий суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив, лише збалансував прохання батька з інтересами дитини.
Апеляційний суд вважав, що встановлення певного графіку спілкування не є частковим задоволенням позову, а є дискреційними повноваженнями суду, тобто певною свободою суддівського розсуду, а не позивача чи відповідача.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі, поданій у січні 2026 року через підсистему «Електронний суд», відповідачка, в інтересах якої діє адвокат Костинчук П. М., просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови відповідачці у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, та постанову апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення її заяви про відшкодування цих витрат, стягнувши з позивача на її користь 231 882,45 грн.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявниця посилається напункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додаткових постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 9901/459/21, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, додатковій постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції незаконно відмовив відповідачці у стягненні витрат на правничу допомогу з підстав неподання нею орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу та ненаправлення додатків до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу іншій стороні, тоді як касаційний суд у цій справі у постанові від 22 жовтня 2025 року вказав на помилковість таких висновків.
Суд першої інстанції не урахував реальності всіх витрат, понесених відповідачкою в суді першої інстанції, зокрема, пов`язаних із: представленням її інтересів в органах опіки і піклування (Служба у справах дітей); участю адвоката у судових засіданнях, які не відбулися; кількістю витраченого часу на участь у судових засіданнях, які відбулися; підготовкою звітів для клієнта, ознайомленням і направленням деяких документів по справі.
Водночас апеляційний суд під час нового розгляду справи (в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених відповідачкою в суді першої інстанції) не взяв до уваги висновків Верховного Суду, викладених у цій справі у постанові від 22 жовтня 2025 року, щодо необґрунтованості висновків місцевого суду про неподання відповідачкою орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу та вказівки касаційного суду щодо необхідності перевірки апеляційним судом доводів та вимог заяви відповідачки про відшкодування витрат на правничу допомогу по суті.
Апеляційний суд не урахував, що позивач заявив п`ятнадцять позовних вимог, від однієї він відмовився, у задоволенні шести вимог йому було відмовлено повністю, а вісім позовних вимог задоволено частково. 
Вважає, що 7/15 частин розміру понесених відповідачкою судових витрат мали бути покладені на позивача повністю, а 8/15 - частково (50 %), отже, 231 882,45 грн від загального розміру витрат відповідачки (316 203, 34 грн).
Висновок апеляційного суду про фактичне задоволення всіх позовних вимог не узгоджується з резолютивною частиною рішення місцевого суду по суті, де зазначено про часткове задоволення позову. 
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів заявниці, просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Разом з відзивом подано заяву від 09 березня 2026 року про стягнення судових витрат, у якій позивач росить стягнути витрати на правничу допомогу, понесені ним у суді касаційної інстанції за подання відзиву на касаційну скаргу, у розмірі 7 500,00 грн.
Фактичні обставини справи, що встановили суди
26 квітня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Костинчук П. М. подав заяву про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу після надання відповідачкою суду усіх доказів стосовно цих витрат у встановлений законодавством п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення по суті спору (а. с. 83-104, том 5).
Після ухвалення рішення суду 09 травня 2024 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Костинчука П. М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення рішення по суті спору питання розподілу судових витрат не було вирішено (а. с. 22-72, том 6).
14 вересня 2022 року між відповідачкою ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Павла Костинчука» було укладено договір про надання правничої допомоги (надалі - Договір) (а. с. 90-93, том 5).
Відповідно до пункту 1.1 Договору Адвокатське бюро зобов`язалося надати відповідачці правничу допомогу шляхом забезпечення Адвокатським бюро представництва відповідачки в Дарницькому районному суді міста Києва у цій судовій справі, шляхом участі адвоката Адвокатського бюро як представника відповідачки в судових засіданнях Дарницького районного суду міста Києва у цій справі, а також шляхом складення та подання до Дарницького районного суду міста Києва при цьому від імені відповідачки усіх необхідних процесуальних документів у цій справі.
Відповідно до пункту 4 Договору порядок виплати відповідачкою як клієнтом Адвокатському бюро гонорару за надання правничої допомоги за Договором визначається так:
«4.1. Правнича допомога, що надається Адвокатським бюро Клієнту за цим Договором, оплачується Клієнтом Адвокатському бюро на підставі рахунку Адвокатського бюро, виходячи з часу, витраченого адвокатом Адвокатського бюро на надання необхідної правничої допомоги, та вартості однієї години надання адвокатом Адвокатського бюро правничої допомоги, яка визначається відповідно до пункту 4.3. цього Договору.
4.2. Зазначений в пункті 4.1. цього Договору рахунок виставляється Адвокатським бюро Клієнту за результатами надання правничої допомоги за цим Договором протягом трьох днів від дня ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва свого рішення за результатами розгляду Справи по суті та має бути оплачений Клієнтом протягом одного місяця від дня отримання рахунку.
4.3.1. Вартість однієї години надання адвокатом Адвокатського бюро правничої допомоги за цим Договором становить у гривнях еквівалент 59,17 доларів США відповідно до комерційного курсу продажу доларів США, встановленого АТ «Універсал Банк» на день здійснення платежу (https://www.universalbank.com.ua) без ПДВ.
4.3.2. При визначенні погодинної ставки, зазначеної в пункті 4.3.1. цього Договору, було враховано існуючі в Україні на день укладення цього Договору ставки податків і зборів для Адвокатського бюро, а саме: розмір єдиного податку для юридичних осіб - платників єдиного податку третьої групи (5%), а також розміри податку на доходи фізичних осіб (9%) та військового збору (1,5%) при виплаті адвокатськими бюро дивідендів учасникам адвокатських бюро.
4.3.3. В тому випадку, якщо існуючі в Україні податки чи збори для Адвокатського бюро будуть збільшені чи зменшені, то відповідному коригуванню підлягатиме і погодинна ставка, зазначена в пункті 4.3.1. цього Договору.
4.3.4. При наявності в Україні можливості для Адвокатського бюро обирати як юридичною особою - платником єдиного податку третьої групи ставку єдиного податку у розмірі 2% вартість однієї години надання адвокатом Адвокатського бюро правничої допомоги за цим Договором становить у гривнях еквівалент 57,14 доларів США відповідно до комерційного курсу продажу доларів США, встановленого АТ «Універсал Банк» на день здійснення платежу (https://www.universalbank.com.ua) без ПДВ.
4.4. Додаткові витрати при наданні правничої допомоги за цим Договором (наприклад, оплата судового збору, нотаріальних, поштових, транспортних послуг тощо) не входять до вартості правничої допомоги та оплачуються Клієнтом окремо.
4.5. Сторони домовились, що документом, який підтверджує надання правничої допомоги за цим Договором, є акт про надання правничої допомоги, який повинен бути підписаний Сторонами цього Договору за результатами надання правничої допомоги за цим Договором протягом трьох днів від дня ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва свого рішення за результатами розгляду Справи по суті.».
Відповідно до додаткової угоди № 1 до Договору у зв`язку зі зміною прізвища відповідачки внесено зміни до тексту основного договору (а. с. 94, том 5).
Згідно з описом правничої допомоги від 12 травня 2024 року відповідно до умов Договору відповідачка повинна оплатити послуги професійної правничої допомоги Адвокатського бюро «Павла Костинчука» у сумі 316 203,54 грн з розрахунку (43,25 год х 57,14 доларів США) + (91,50 год х 59,17 доларів США) х 40,10 грн (комерційний курс продажу доларів США, встановлений АТ «УніверсалБанк» станом на 12 травня 2024 року), а саме такі надані послуги:
1) 14 вересня 2022 року - обговорення із ОСОБА_2 суті заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в судовій справі № 753/9919/22, що розглядається Дарницьким районним судом міста Києва - 0,25 год;
2) 14 вересня 2022 року - дослідження заяви позивача про забезпечення позову у справі шляхом не перешкоджання у спілкуванні з дитиною, ухвали суду про відкриття провадження за цією заявою від 08 вересня 2022 року, підготовка відзиву клієнта на цю заяву позивача - 2,50 год;
3) 20 вересня - 13 жовтня 2022 року - дослідження ухвал суду: про відкриття провадження у справі від 13 вересня 2022 року, про відмову у забезпеченні позову від 14 вересня 2022 року, про вжиття заходів забезпечення позову від 15 вересня 2022 року, підготовка та направлення до суду клопотання клієнта про відкладення підготовчого засідання у справі, призначеного на 13 жовтня 2022 року - 0,50 год;
4) 25 жовтня 2022 року - дослідження позовної заяви позивача - 0,50 год;
5) 27 жовтня 2022 року - підготовка та направлення до Служби у справах дітей заяви клієнта щодо засідання Комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Комісія) 27 жовтня 2022 року - 1,50 год;
6) 02 листопада 2022 року - підготовка та направлення до суду клопотання клієнта про відкладення підготовчого засідання у справі, призначеного на 03 листопада 2022 року - 0,75 год;
7) 07 листопада - 10 листопада 2022 року - отримання листа від Служби у справах дітей від 03 листопада 2022 року, підготовка та направлення до Служби у справах дітей заяви клієнта щодо засідання Комісії 10 листопада 2022 року - 0,50 год;
8) 10 листопада 2022 року - відвідування Служби у справах дітей, участь у засіданні Комісії - 2,75 год;
9) 21 листопада 2022 року - підготовка та направлення до суду клопотання клієнта про відкладення підготовчого засідання у справі, призначеного на 21 листопада 2022 року - 0,25 год;
10) 25 листопада - 02 грудня 2022 року - телефонні розмови з працівником Служби у справах дітей ОСОБА_6 , обговорення справи у зв`язку з проведенням 24 листопада 2022 року засідання Комісії - 0,25 год;
11) 25 листопада 2022 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
12) 04 грудня 2022 року - підготовка та направлення до суду клопотання клієнта про відкладення підготовчого засідання у справі, призначеного на 05 грудня 2022 року - 0,25 год;
13) 15 грудня 2022 року - підготовка до підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 16 грудня 2022 року (засідання не відбулося через масований ракетний обстріл міста Києва) - 0,50 год;
14) 15 січня 2023 року - підготовка до підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 16 січня 2023 року - 0,50 год;
15) 16 січня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі в підготовчому засіданні у справі - 2,75 год;
16) 24 січня 2023 року - підготовка до підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 25 січня 2023 року - 0,25 год;
17) 25 січня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі в підготовчому засіданні у справі - 1,00 год;
18) 02 лютого 2023 року - підготовка до підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 03 лютого 2023 року - 0,50 год;
19) 03 лютого 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у справі - 2,25 год;
20) 04 лютого 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
21) 21 лютого 2023 року - телефонна розмова з працівником Служби у справах дітей Н. Аксьоновою, обговорення питань, пов`язаних із проведенням засідання Комісії з метою виконання вимог ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 03 лютого 2023 року, дослідження ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 03 лютого 2023 року щодо зобов`язання Служби у справах дітей надати суду висновок щодо доцільності в усуненні перешкод у спілкуванні та вихованні дитини - 0,25 год;
22) 22 лютого 2023 року - підготовка та направлення до Служби у справах дітей заяви клієнта від 22 лютого 2023 року щодо призначення засідання Комісії - 0,50 год;
23) 27 лютого - 07 березня 2023 року - телефонна розмова з працівником Служби у справах дітей Н. Аксьоновою, обговорення питань, пов`язаних з проведенням засідання Комісії 23 лютого 2023 року, підготовка та направлення до Служби у справах дітей адвокатського запиту щодо надання копії висновку Служби у справах дітей у справі - 0,50 год;
24) 09 березня 2023 року - підготовка клопотання клієнта до суду щодо зобов`язання Служби у справах дітей надати свій новий висновок у справі, дослідження при цьому відповідного законодавства України, що регулює діяльність Служби у справах дітей та Комісії - 2,50 год;
25) 10 березня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у справі - 3,50 год;
26) 13 березня 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
27) 15 березня 2023 року - дослідження висновку органу опіки і піклування у справі від 08 березня 2023 року - 0,25 год;
28) 13 квітня 2023 року - дослідження отриманих від позивача додаткових доказів у справі - 0,25 год;
29) 13 квітня 2023 року - підготовка до підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 14 квітня 2023 року - 0,25 год;
30) 14 квітня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь в підготовчому засіданні у справі - 3,50 год;
31) 17 квітня 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
32) 17 квітня 2023 року - підготовка та направлення до суду заяви клієнта про відвід головуючій у справі судді Осіпенко Л. В. - 1,75 год;
33) 24 квітня 2023 року - дослідження двох ухвал суду від 17 і 18 квітня 2023 року, підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
34) 07 червня 2023 року - підготовка та направлення до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 07 червня 2023 року - 0,50 год;
35) 29 червня 2023 року - підготовка до підготовчого судового засідання у справі, призначеного на 30 червня 2023 року - 0,50 год;
36) 30 червня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у підготовчому засіданні у справі - 3,25 год;
37) 03 липня 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
38) 06 липня 2023 року - підготовка та направлення до суду клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, призначеного на 06 липня 2023 року - 0,25 год;
39) 28 липня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, ознайомлення з матеріалами справи - 4,00 год;
40) 29 липня 2023 року - дослідження отриманих у суді фотокопій матеріалів справи - 0,50 год;
41) 30 липня 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
42) 31 липня 2023 року - підготовка та направлення до суду заяви клієнта про відвід головуючій у справі судді Осіпенко Л. В. - 1,50 год.
Всього за період з 14 вересня 2022 року до 31 липня 2023 року - 43,25 год;
43) 03 серпня 2023 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 04 серпня 2023 року - 0,25 год;
44) 04 серпня 2023 року - Відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 2,00 год;
45) 22 жовтня 2023 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 04 серпня 2023 року - 0,25 год;
46) 23 жовтня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 4,00 год;
47) 02 листопада 2023 року - підготовка клопотання клієнта про ухвалення судом процесуального рішення стосовно прийняття до розгляду разом з позовною заявою чи повернення позивачу його заяви про уточнення позовних вимог від 13 жовтня 2022 року - 0,50 год;
48) 03 листопада 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 4,50 год;
49) 06 листопада 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
50) 06 листопада 2023 року - підготовка та направлення до суду заяви клієнта про відвід головуючій у справі судді Осіпенко Л. В. - 3,25 год;
51) 21 листопада 2023 року - підготовка клопотання клієнта про відкладення судового засідання 22 листопада 2023 року через відсутність у Н. Аксьонової повноважень на представництво третіх осіб у справі - 1,00 год;
52) 22 листопада 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 2,75 год;
53) 22 листопада 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
54) 29 листопада 2023 року - підготовка клопотання клієнта про ухвалення судом процесуального рішення стосовно прийняття до розгляду разом з позовною заявою чи повернення позивачу його заяви про уточнення позовних вимог від 13 жовтня 2022 року у частині зміни предмета позову шляхом збільшення позовних вимог позивача - 0,75 год;
55) 29 листопада 2023 року - підготовка заяви клієнта про виклик та допит свідків у справі - 0,50 год;
56) 30 листопада 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 5,50 год;
57) 01-11 грудня 2023 року - підготовка відзиву клієнта на позовну заяву у справі - 5,50 год;
58) 11 грудня 2023 року - підготовка клопотання клієнта про відкладення судового засідання 12 листопада 2023 року через відсутність свідка ОСОБА_7 - 0,25 год;
59) 11 грудня 2023 року - підготовка клопотання клієнта про звернення до компетентного органу Республіки Узбекистан через Міністерство юстиції України з судовим дорученням про надання правової допомоги - 3,25 год;
60) 12 грудня 2023 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 7,00 год;
61) 15 грудня 2023 року - відвідування відділення АТ «Укрпошта», направлення копії відзиву на позовну заяву учасникам справи - 0,25 год;
62) 17 грудня 2023 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
63) 31 грудня 2023 року - підготовка апеляційної скарги клієнта на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року про непоновлення клієнту пропущеного нею з поважних причин строку на подання її відзиву на позовну заяву та про повернення клієнту її відзиву на позовну заяву - 1,50 год;
64) 31 грудня 2023 року - відвідування поштового відділення, направлення до Київського апеляційного суду апеляційної скарги клієнта на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року - 0,25 год;
65) 04 січня 2024 року - підготовка клопотання клієнта про долучення до матеріалів справи додаткового письмового доказу: копії довідки Посольства України в Республіці Узбекистан від 27 грудня 2023 року № 61510/36-091593кв - 0,50 год;
66) 04 січня 2024 року - відвідування відділення АТ «Укрпошта», направлення учасникам справи копії клопотання клієнта про долучення до матеріалів справи додаткового письмового доказу: копії довідки Посольства України в Республіці Узбекистан від 27 грудня 2023 року №61510/36-091593кв - 0,25 год;
67) 04 січня 2024 року - підготовка клопотання клієнта про зміну порядку розгляду клопотання клієнта від 12 грудня 2023 року про звернення до компетентного органу Республіки Узбекистан через Міністерство юстиції України з судовим дорученням про надання правової допомоги - 0,75 год;
68) 04 січня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 05 січня 2024 року - 0,25 год;
69) 05 січня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 7,25 год;
70) 07 січня 2024 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
71) 08 січня 2024 року - підготовка заяви клієнта про відвід головуючій у справі судді Осіпенко Л. В. - 1,50 год;
72) 14 січня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 15 січня 2024 року - 0,25 год;
73) 15 січня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі, ознайомлення з матеріалами справи - 6,25 год;
74) 19 січня 2024 року - підготовка для клієнта поточного звіту у справі - 0,25 год;
75) 22 лютого 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 23 лютого 2024 року - 0,25 год;
76) 23 лютого 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва з метою участі у засіданні у справі - 1,50 год;
77) 04 березня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 05 березня 2024 року - 0,25 год;
78) 05 березня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у засіданні у справі - 4,50 год;
79) 14 березня 2024 року - підготовка та направлення заяви клієнта від 14 березня 2024 року до Служби у справах дітей, зібрання та направлення при цьому необхідних доказів - 0,75 год;
80) 20 березня 2024 року - підготовка до засідання Комісії, призначеного на 21 березня 2024 року - 0,25 год;
81) 21 березня 2024 року - відвідування Служби у справах дітей, участь у засіданні Комісії - 3,25 год;
82) 15 квітня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 16 квітня 2024 року - 0,25 год;
83) 16 квітня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у судовому засіданні у справі - 3,75 год;
84) 19 квітня 2024 року - дослідження висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у справі від 12 квітня 2024 року про визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, обговорення його змісту з клієнтом - 0,50 год;
85) 25 квітня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 26 квітня 2024 року - 0,25 год;
86) 25 квітня 2024 року - підготовка клопотання клієнта про відкладення проведення судового засідання у справі, призначеного на 26 квітня 2024 року - 0,25 год;
87) 26 квітня 2024 року - підготовка та подання до суду клопотання клієнта від 26 квітня 2024 року про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів - 0,50 год;
88) 26 квітня 2024 року - підготовка та подання до суду заяви клієнта від 26 квітня 2024 року про розподіл судових витрат у справі (про покладення на позивача витрат клієнта на професійну правничу адвокатську допомогу) та ухвалення додаткового рішення - 0,50 год;
89) 26 квітня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у судовому засіданні у справі - 2,00 год;
90) 05 травня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 06 травня 2024 року - 0,25 год;
91) 05 травня 2024 року - підготовка клопотання клієнта про призначення у справі судової психологічної експертизи - 1,50 год;
92) 06 травня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у судовому засіданні у справі - 2,75 год;
93) 08 травня 2024 року - підготовка до судового засідання у справі, призначеного на 09 травня 2024 року - 0,25 год;
94) 08 травня 2024 року - дослідження заяви про стягнення судових витрат у справі від 15 січня 2024 року та доданих до неї доказів - 0,50 год;
95) 09 травня 2024 року - відвідування Дарницького районного суду міста Києва, участь у судовому засіданні у справі, дослідження вступної та резолютивної частини рішення суду по суті спору у справі від 09 травня 2024 року, обговорення його змісту з клієнтом - 4,00 год;
96) 12 травня 2024 року - підготовка заяви клієнта до суду про розподіл судових витрат у справі (про покладення на позивача витрат клієнта на професійну правничу адвокатську допомогу) та ухвалення додаткового рішення в новій уточненій редакції з урахуванням додаткових доказів цих витрат, включно з підготовкою таких доказів - 2,00 год;
Всього за період з 01 серпня 2023 року до 12 травня 2024 року 91,50 год (а. с. 22-72, том 6).
Апеляційний суд під час нового розгляду справи встановив, що відзив на позовну заяву містить розділ про орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідачка очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи. Відзив направлено учасникам справи.
Заяву про стягнення на користь відповідачки витрат на правничу допомогу подано 26 квітня 2024 року. В цій заяві зазначено, що докази щодо витрат буде подано у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення (а. с. 83-97, том 5). Докази на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачка подала 15 травня 2024 року (а. с. 22-72, том 6).
Рух справи у суді касаційної інстанції
14 січня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Костинчук П. М., на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року.
Верховний Суд ухвалою від 23 лютого 2026 року відкрив касаційне провадження у справі та витребував її матеріали.
У березні 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.
На підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 30 березня 2026 року № 306/0/226-26 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Фаловській І. М., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Мартєв С. Ю.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
У частині першій статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані додаткове рішення місцевого суду та постанова апеляційного суду відповідають.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша, друга статті 141 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина перша, речення перше частини другої статті 137 ЦПК України).
У справі, що переглядається, Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2025 року зазначив, що, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених нею в суді першої інстанції, суд першої інстанції керувався недотриманням відповідачкою процесуальних норм, а саме її адвокат не зазначив попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу.
Водночас відзив на позовну заяву містить розділ про орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи. Відзив направлено учасникам справи.
Заяву про стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу подано 26 квітня 2024 року. В цій заяві зазначено, що докази щодо витрат буде подано у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення (а. с. 83-97, том 5). Докази на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідач подала 15 травня 2024 року (а. с. 22-72, том 6).
Касаційний суд виснував, що, залишивши без змін додаткове рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів (ухвалення рішення судом першої інстанції), а саме у відзиві на позов, зробила заяву про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу, подала протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд має наведене урахувати та перевірити по суті доводи та вимоги заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Під час нового перегляду справи в частині вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених у суді першої інстанції, апеляційний суд виснував, що місцевий суд помилково не урахував, що відповідачка до закінчення судових дебатів (ухвалення рішення судом першої інстанції), а саме у відзиві на позовну заяву, зробила заяву про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу та подала протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду заяву про відшкодування витрат на правову допомогу. 
Водночас, перевіряючи по суті доводи та вимоги заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 апеляційний суд виснував, що за обставинами цієї справи ОСОБА_1 заявив дві позовні вимоги (про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та про визначення способів і часу у вихованні та спілкуванні з дитиною), які було задоволено.
Апеляційний суд керувався тим, що реалізація дискреційних повноважень суду щодо зміни / корегування графіку зустрічей у цій справі пов`язана з тривалим розглядом справи та забезпеченням найкращих інтересів дитини, яка під час розгляду справи почала займатись музикою та спортом, а через рік починатиме навчання у школі і у неї буде інший графік навчання та відпочинку, з урахуванням висновків органу опіки та піклування.
Тому за обставин цієї справи місцевий суд, самостійно визначивши графік і конкретні способи участі позивача у спілкуванні та у вихованні сина, лише збалансував прохання батька з інтересами дитини, тому колегія суддів апеляційного суду вважала, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено і витрати на правничу допомогу, понесені відповідачкою, покладаються на неї.
Верховний Суд з такими висновками апеляційного суду погоджується, керуючись таким.
У частині першій статті 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статі 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Отже, звертаючись до суду з позовом за захистом порушеного права, позивач відповідно до положень статті 175 ЦПК України зазначає позовні вимоги та пропонує (викладає) в позові правову кваліфікацію спору, зокрема формулює в ньому спосіб захисту, який, на його думку, забезпечить відновлення такого права. 
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 липня 2025 року у справі № 910/2389/23.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Диспозитивність - це один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти.
За змістом позовної заяви, з урахуванням уточнень до неї, позов ОСОБА_1 як батька, який бажає брати участь у житті дитини, складається із двох позовних вимог:
зобов`язати відповідачку не перешкоджати йому в участі у вихованні та вільному спілкуванні із сином;
визначити способи участі у вихованні сина та особистому спілкуванні з батьком.
При цьому ОСОБА_1 на свій розсуд запропонував способи (варіанти) участі у вихованні та особистому спілкуванні з огляду на ситуацію, яка існувала на час звернення до суду та уточнення позовних вимог, у вигляді графіка зустрічей та спілкування.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 зазначено: «Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України - визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.».
Отже, Верховний Суд у своїй практиці зазначає, що позовні вимоги про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею та про визначення способів участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування є окремими позовними вимогами.
Вказане підтверджується і у справі, що переглядається, де судовий збір сплачено як за дві позовні вимоги немайнового характеру.
Дарницький районний суд міста Києва рішенням від 09 травня 2024 року:
зобов`язав ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у визначеному способі участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомляти фактичне місце знаходження (перебування) дитини;
визначив ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні з дитиною та у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за графіком, скорегованим судом.
Колегія суддів зазначає, що в частині вирішення позовної вимоги про визначення способів участі у вихованні дитини, суди урахували інтереси дитини і встановили такий спосіб участі у вихованні дитини, який найбільше відповідає інтересам останньої.
У справі, що переглядається, позивач визначив спосіб участі у вихованні сина шляхом: 
встановлення систематичних побачень із сином за графіком, який він навів, та
безперешкодного спілкування з дитиною засобами інтернет або мобільного зв`язку.
Місцевий суд, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, задовольнив вказану вимогу у спосіб, про який просив позивач, а саме безперешкодного спілкування засобами мобільного, інтернет, поштового, електронного та іншого зв`язку та встановлення систематичних побачень за графіком, скорегованим відповідно до потреб дитини, зокрема організації та розпорядку її повсякденного життя.
За встановлених обставин цієї справи та задоволених двох вимог позивача саме лише корегування такого графіку зустрічей з ініціативи суду в найкращих інтересах дитини свідчить про безпідставність доводів заявниці про те, що ОСОБА_1 заявив п`ятнадцять позовних вимог, від однієї відмовився, у задоволенні шести вимог йому було відмовлено повністю, а вісім позовних вимог задоволено частково.
З рахуванням наведеного апеляційний суд дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для покладення на позивача витрат на правничу допомогу, які були понесені відповідачкою в суді першої інстанції.
Верховний Суд відхиляє доводи заявниці про те, що висновок апеляційного суду про задоволення всіх позовних вимог не узгоджується з резолютивною частиною рішення місцевого суду по суті, де зазначено про часткове задоволення позову з огляду на таке. 
Як вже зазначалось у цій постанові місцевий суд встановив саме той порядок, про який просив позивач, з певним корегуванням обраних днів побачень, тобто погодився із способом, заявленим ОСОБА_1 , отже, вимога позивача про встановлення способу участі у вихованні була задоволена.
Зазначення у резолютивній частині рішення суду про часткове задоволення позову у цій справі пов`язано не з відхиленням частини позовних вимог ОСОБА_1 , а з правом суду самостійно змінювати дні, години побачень, порядок зустрічей у святкові дні або канікули з урахуванням віку дитини, її режиму навчання, розпорядку дня і висновку органу опіки та піклування.
Неправильне посилання місцевим судом в додатковому рішенні на несвоєчасність подання доказів судових витрат не вплинуло на законність оскаржуваної постанови і мотивів відмови апеляційним судом у задоволенні заяви відповідачки про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, та не має правового значення.
Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо необхідності врахування реальності адвокатських послуг, наданих відповідачці, їх розумності та співмірності з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додаткових постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 18 січня 2024 року у справі № 9901/459/21, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18, додатковій постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, оскільки у разі відмови у стягненні судових витрат на підставі пункту 1 частини першої статті 141 ЦПК України суд наведені критерії визначення та розподілу судових витрат не оцінює.
Крім того, апеляційний суд не знайшов підстав для відшкодування понесених відповідачкою в суді апеляційної інстанції судових витрат за рахунок позивача, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 травня 2024 року, ухвалене по суті спору, залишено без задоволення.
Водночас в цій частині касаційна скарга доводів не містить.
Щодо судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді касаційної інстанції, про відшкодування яких заявив позивач
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, оскільки цивільно-процесуальне законодавство встановлює критерії, які необхідно застосовувати під час визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічні висновки виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.
Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «East / West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Таким чином, під час вирішення питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерієм розумності їхнього розміру, враховуючи фінансовий стан обох сторін, поведінку сторін під час судового процесу тощо.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)).
ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East / West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268).
У рішенні від 18 лютого 2022 року у справі «Чоліч проти Хорватії» («COLIC v. Croatia)», заява № 49083/18, ЄСПЛ зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними, а також були розумними у своєму розмірі (пункт 77).
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінюючи їх необхідність. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Під час визначення суми відшкодування суд має керуватись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
09 березня 2026 року до Верховного Суду надійшла заява позивача про стягнення судових витрат, у якій він просить стягнути витрати на правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції за подання відзиву на касаційну скаргу, у розмірі 7 500,00 грн.
До заяви додано: копію укладеного між Адвокатським бюром «Валентини Журавель» і  ОСОБА_1 договору про надання правничої допомоги від 09 вересня 2022 року № 29, відповідно до пункту 3.1 якого сторони погодили гонорар адвоката у розмірі погодинної (3 000,00 грн за одну годину роботи адвоката без ПДВ) та фіксованої оплати, який сплачується протягом п`яти робочих днів з дня наступного за днем підписання акта наданих послуг, якщо інше не передбачено додатком до договору.
Також додано копію додатку № 1 до вказаного договору, копію акта наданих послуг від 05 березня 2026 року, підписаного замовником та виконавцем, відповідно до якого виконавець виконав роботи (підготовка та направлення відзиву на касаційну скаргу, кількість годин - 2,50, сума 7 500,00 грн; підготовка та направлення заяви про стягнення судових витрат, кількість годин - 0,17, сума 510,00 грн; поштові витрати, кількість - 1 шт., сума 90,00 грн), копію квитанції від 06 березня 2026 року № 2930648567 на суму 8 100,00 грн.
Згідно з інформації підсистеми «Електронний суд» заяву позивача про стягнення судових витрат доставлено до електронного кабінету адвоката заявниці Костинчука П. М. 10 березня 2026 року.
Заперечень на заяву позивача про стягнення судових витрат та їх розміру до Верховного Суду не надійшло.
Проаналізувавши долучені до матеріалів справи та подані на підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу документи, врахувавши відсутність заперечень відповідачки, Верховний Суд вважає, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру, а тому заявлений позивачем розмір судових витрат, понесених у суді касаційної інстанції, підлягає стягненню з відповідачки у сумі 7 500,00 грн.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Костинчук Павло Михайлович, залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року залишити без змін. 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 500,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді І. М. Фаловська
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв