441/723/26 2/441/763/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

04.06.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Яворської Н.І.
за участю секретаря судового засідання Нагірної М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :
30.03.2026 позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1001929802102 від 23.07.2021 у розмірі 31 259,60 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 23.07.2021 укладено кредитний договір № 1001929802102, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 20000 грн. на умовах визначених договором.
Відповідачка неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання та не повернула кредит в повному обсязі. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 26.01.2026 склала 31 259,60 гривень, з яких:
заборгованість за сумою кредиту – 14 088, 97 грн.;
заборгованість за процентами – 5,08 грн.,
заборгованість за комісією – 17 165,56 грн.
Зазначає, що відповідачка здійснювала платежі по вказаному договору до 28.05.2022.
Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. А тому позивач виниклу кредитну заборгованість просить стягнути з відповідачки в судовому порядку.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Яворській Н.І. 
Ухвалою судді від 02.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позові просила розгляд справи проводити за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити (а.с.4).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 04.06.2026 подала заяву, у якій позовні вимоги визнала частково лише щодо заборгованості за тілом кредиту та відсотками, в загальному розмірі 15 630 грн., просила проводити розгляд справи у її відсутності (а.с.10) 
Враховуючи те, що представник позивача не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що 23.07.2021 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1001929802102, шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, відповідно до яких відповідачка просила надати їй споживчий кредит з можливістю збільшення кредитного ліміту на наступних умовах: сума кредиту 20000 гривень; строк кредиту 24 місяців; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99%; розмір процентної ставки 0,01% річних. Підписанням заяви відповідачка беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах (а.с.11)
Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою, сума кредиту становить 20000 гривень, строк кредитування - 24 місяців, з можливістю продовження на той самий строк за відсутності заперечень сторін, процентна ставка (фіксована), відсотків річних 0,01%; загальні витрати за кредитом 23 953,95 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування 43 953,95 гривень, реальна річна процентна ставка 139,37143% (а.с.12)
Згідно представленого розрахунку заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 26.01.2026 (а.с.13-16) склала 31 259,60 гривень, з яких:
заборгованість за сумою кредиту – 14 088, 97 грн.;
заборгованість за процентами – 5,08 грн.,
заборгованість за комісією – 17 165,56 грн.
З метою стягнення цих коштів в примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України)
Відповідно до частини 1 і 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитних договорів приєднання, та регулюються главою 71 ЦК Українита загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.
Тобто положеннями статей 633,634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.
Банком за допомогою належних доказів доведені обставини, які підтверджують укладення з відповідачем договору-приєднання з погодженням усіх суттєвих умов, які ним підписані у заяві-приєднанні, зокрема, відсотків, комісії та пені, та умов повернення кредитних коштів лише з можливістю договірного списання. Стосовно інших умов договору комплексного банківського обслуговування, в тому числі наслідків несвоєчасного виконання кредитних зобов`язань, позичальником зазначено лише про ознайомлення з ними та їх розуміння.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У відповідності до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Зокрема, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти, а саме можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості.
Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь яких доказів на спростування таких відповідачкою не надано. Окрім цього, відповідачкою також не представлено суду свого розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором, який містив би інший розмір заборгованості визначеної стороною позивача та не доведено, що на момент укладення даного договору існували інші умови ніж зазначені в такому. Нарахування відсотків проводилось у межах строку кредитування договору.
В порушення умов кредитних договорів, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно заяви №1001929802102 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.07.2021 за платіжні періоди з 23.07.2021 по 23.07.2023 відповідачка сплачувала банку по 1831 грн. 42 коп. щомісячно, на загальну суму 43 953 грн. 95 коп. (а.с.11)
Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України)
Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Як уже зазначалось вище, кредит надано відповідачці у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, а використання відповідачкою кредитних коштів, що відображено у банківській виписці, по факту і є отриманням кредитних коштів відповідачкою, які використовувались ним для здійснення банківських операцій.
Враховуючи те, що за умовами вищезазначеного договору № 1001929802102 від 23.07.2021 відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надала, відтак, суд вважає, що заборгованість за основним боргом та відсотками підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Таким чином, відповідно до ст.89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачкою коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов, вказаних у договорі, та у строки, визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 14 094,05 гривень.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією, суд виходить з наступного. 
Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
В постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимога позивача в частині стягнення з відповідачки комісії у розмірі 17 165 грн. 56 коп. задоволенню не підлягає.
Відтак, позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 331.20 грн. (а.с.1)
Керуючись ст.ст.10,12,81,141,258,259,263-265,268,274,280,282-284,289 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1  на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (код ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором № 1001929802102 від 23.07.2021 у розмірі 14 094,05 гривень (чотирнадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 05 копійок, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 14 088, 97 грн.; заборгованість за процентами – 5,08 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у розмірі 1 331.20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04.06.2026.
Сторони по справі:
Позивач: Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: 04070, вул. Андріївська, 4, м. Київ.
Відповідачка:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Суддя Яворська Н.І.