Єдиний унікальний номер 933/50/25
Номер провадження2/205/3228/26

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді – Терещенко Т.П., 
за участю секретаря судового засідання – Яковенко Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №75636683, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 010 грн. зі строком позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу в порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позикодавець на виконання вищевказаного договору виконав свої зобов`язання передавши у власність грошові кошти в розмірі 6 010 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Враховуючи умови договору позики №75636683 від 21 липня 2021 року, заборгованість відповідача складає 20 242,40 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 232,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконала ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги на підставі договору факторингу. 21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2112, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року. 31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року, а відповідно до реєстру прав вимог від 31 березня 2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 361,88 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 351,88 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі вищевикладеного представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року у розмірі – 20 242,40 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 232,40 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також витрати понесені на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн. і судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
28 жовтня 2025 року Новокодацьким районним судом міста Дніпра постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 75636683 від 21 липня 2021 року в розмірі 20 242,40 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 232,40 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03 березня 2026 року задоволено заяву представника заявника ОСОБА_3 – адвоката Лозового І.О. про перегляд заочного рішення Новокодацького районного суд міста Дніпра від 28 жовтня 2025 року та скасовано рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 28 жовтня 2025 року у цивільній справі № 933/50/25 за позовною заявою ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
09 квітня 2026 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про залучення третьої особи у цивільній справі та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Представником відповідача Лозовим І.О. подано відзив на позовну заяву в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_3 визнала вимоги в частині стягнення з неї тіла кредита у розмірі 6 010 грн., а вимоги зазначені в частині стягнення розміру процентів у суму 14 232,40 грн. є незаконними, оскільки фактичний розмір процентів становить 3 587,07 грн. і саме такий розмір нарахованих відсотків вона визнає. Посилається на те, що у позовній заяві не зазначається про те, що строк кредитування між сторонами договору про надання фінансового кредиту був продовжений чи пролонгований і відповідних доказів позивачем не надано, як і не надано оновленого графіку платежу. Будь-яких застережень щодо дії вказаного договору на більший строк, а саме на 90 днів умови цього договору не містить. Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правчину допомогу у розмірі 3500 грн. вважає надто завищеними, оскільки жодного судового засідання, за участю представника позивача, не відбулося і його робота була тільки в складанні позовної заяви, тому розмір винагороди на правчину допомогу просив зменшити на розсуд суду.
Представник позивача Ткаченко Ю.О. сформувала в системі «Електронний суд» відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або авто пролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правила, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які відповідно до вимог частини четвертої статі 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Отже, доводи представника відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами – є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2.7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику – не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить відповідача, у зв`язку із чим просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності їх представника та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Представник відповідача Лозовий І.О. сформував у системі «Електронний суд» клопотання, в якому просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити частково.
Представник третьої особи до суду не прибув, бувналежним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв про відкладення чи розгляду справи за відсутності їх представника, суду не надано.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 21 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №75636683, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 010 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована); зниженою процентною ставкою 1,99% в день; процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) у розмірі 2,70% в день (а. с. 16 том 1).
Договір позики відповідачем підписано електронним підписом шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису fPmUsHX3sw, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідачем у вищевказаному порядку також було підписано додаток №1 до договору позики №75636683 від 21 липня 2021 року – таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 17 том 1).
В матеріалах справи також наявна довідка про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», якою підтверджено, що клієнт ОСОБА_2 , з якою укладено договір №75636683 від 21 липня 2021 року, ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 24 том 1).
Згідно з довідки № КД-000005361/ТНПП від 24 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», щодо завершення платіжної операції: 21 липня 2021 року на суму 6 010 грн., номер платежу dfedfbf7-366e-481d-8ba8-1cdd120014c3, отримувачу ОСОБА_6 на картку № НОМЕР_1 . Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а. с. 24-25 том 1).
Як встановлено судом з відповіді АТ «Універсалбанк» № БТ/941 від 31 січня 2025 року, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, банківська картка НОМЕР_2 була емітована на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , а з долученої до відповіді довідки про рух коштів по картці за період з 21 липня 2021 року по 24 липня 2021 року вбачається зарахування грошових коштів 21 липня 2021 року в розмірі 6 010 грн. (а. с. 97-98 том 1).
Крім того, судом 09 вересня 2025 року отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру щодо адреси реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а з отриманої інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери наявні відомості про реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , як внутрішньо переміщеної особи (а. с. 147-148 том 1).
Також матеріалами справи підтверджено, що 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2112, згідно з умов якого клієнт відступив фактору права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей у розмірі портфеля заборгованості (а. с. 26-32 том 1).
В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року та прийому-передачі інформації згідно з реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, які підписано представниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (а. с. 33, 34 том 1).
Відповідно до реєстру прав вимог №4 від 21 грудня 2021 року до договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 у сумі 20 361,88 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 351,88 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 35-36 том 1).
Матеріали справи також містять акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №2112 за період: грудень 2021 року – грудень 2023 рік зі змісту якого вбачається надходження 05 травня 2023 року грошових коштів у розмірі 10 105 337,52 грн. (а.с. 37 том 1).
Судом також встановлено, що 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №310323-ФМ, згідно з умов якого клієнт відступив фактору права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей у розмірі портфеля заборгованості. (а. с. 38-42 том 1).
В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року та прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року, які підписано представниками ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» (а. с. 45-46 том 1).
Відповідно до реєстру боржників від 31 березня 2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 у сумі 20 361,88 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 351,88 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а. с. 47-48 том 1).
Згідно з наданим ТОВ «Фінпром маркет» розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача ОСОБА_2 за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року за період з 21 липня 2021 року по 10 січня 2025 року складає 20 242,40 грн., з яких: 6 010 грн. - заборгованість за тілом позики; 14 351,88 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 10-12 том 1).
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Суд також зазначає, що згідно з п. 5.2. договорів факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року та №310323-ФМ від 31 березня 2023 року встановлено, що перехід права вимог відбувається в момент підписання актів пройму-передачі реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором у відношенні до боржників, і підписані акти прийому-передачі підтверджують факт переходу відповідних прав вимоги, в тому числі до відповідача.
Отже судом встановлено, що на підставі вищезазначених договорів факторингу до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшли права первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року, які в подальшому перейшли від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «Фінпром маркет» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Враховуючи вищезазначене, позивачем надано суду письмову форму укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 договору позики №75636683 від 21 липня 2021 року, у якому наявний електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію», який також містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом, а також інші умови договору.
При цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді.
Судом також встановлено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої обов`язки за договором позики та надало відповідачу кредит у сумі 6 010 грн., а матеріалами справи підтверджено існування заборгованості відповідача за вказаним договором, та не заперечувалось відповідачем і її представником у відзиві на позовну заяву.
Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У зв`язку із вище викладеним, суд зазначає, що відповідно до укладеного договору позики №75636683 між сторонами ТОВ «Фінпром маркет» та ОСОБА_2 тіло кредиту складає в розмірі 6 010 грн., що в подальшому стало сумою заборгованості за вищевказаним договором позики.
Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» визначено загальну сумі заборгованості - 20 361,88 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, та 14 351,88 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Разом з тим, судом встановлено, що 21 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 укладено договір позики №75636683, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 010 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована); зниженою процентною ставкою 1,99% в день; процентною ставкою за понадстрокове користування позикою (її частиною) у розмірі 2,70% в день, отже строк кредитування сплив 20 серпня 2021 року.
Відповідно до пункту 5.2 договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Дійсно, розділ 6 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та яка ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у вказаному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Враховуючи зазначене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.
Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .
До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом, тому у позикодавця виникло право нарахування процентів за договором тільки у межах строку його дії - до 20 серпня 2021 року.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 21 липня 2021 року по 21 грудня 2021 року, відсутні.
Розмір відсотків за користування кредитними коштами у сумі 14 232,40 грн. як заборгованість за нарахованими та несплаченими процентамипозивачем не доведено належними і допустимими доказами у справі. При цьому, як було досліджено судом, відсотки, які попередньо були визначені сторонами на строк 30 календарних днів нараховував у перевищення останньої дати нарахування відсотків за користуванням кредитом, та іншого не було визнано укладеним договором між сторонами.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року в розмірі 3 587,97 грн. - в межах строку користування кредитом за період з 21 липня 2021 року по 20 серпня 2021 року, що також не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.
У зв`язку із вищезазначеним, нарахування процентів за користування коштами в сумі 6 010 грн. слід проводити із відсоткової ставки 1,99%, яка обмежується 30 днями та їх загальний розмір складає 3 587, 97 грн. (6 010 грн. х 1,99% х 30 днів), а не як 3 587,07 грн. як зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву.
Крім того, судом встановлено, що 15 червня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 , виданим Нетішинським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис №106 (а.с. 205 т.1).
Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» до  ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики №75636683 від 21 липня 2021 року в сумі 6 010 грн.- за тілом кредиту та 3 587,97 грн. - за відсотками за користування кредитом, що на загальну суму в розмірі 9 597,97 грн. 
Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1141,85 грн. (9 597,97 грн. * 2422,40 грн. /20 361,88 грн.), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Отже, задовольняючи частково позовні, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги, що підтверджуються договором №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, який укладений між ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2099 від 03 квітня 2018 року, виданого Радою адвокатів Полтавської області, і ордеру на надання правничої (правової) допомоги Серії АХ №1149961 від 01 листопада 2024 року; актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року; витягом з акту №4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13 грудня 2024 року за договором №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року з детальним переліком проведеної роботи щодо відповідача на загальну суму 3 500 грн.; актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; копією платіжної інструкції №579930932.1 від 18 грудня 2024 року.
У разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі №922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Однак, враховуючи, що рішенням суду частково задоволено позовні вимоги, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, але судом враховується заперечення сторони відповідача щодо недотримання співмірності затрат на правничу допомогу і тому необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 645 грн. (3500*47%/100%), що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та пропорційності задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. ст. 207, 512, 514, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1046, 1048-1049 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346) заборгованість за договором позики № 75636683 від 21 липня 2021 року в розмірі 9 597,97 грн., з яких: 6 010 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 587,97 грн. - сума заборгованості за відсотками.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346) понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 1141,85 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 645 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9-А, оф. 204.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ЄДРПОУ 39861924, місце знаходження: 01010, м. Київ, пл. Арсенальна, буд. 1-Б.

Суддя: Т.П. Терещенко