ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1038/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №706/1164/25 Категорія: 304070000 	Школьна А.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді секретар	Василенко Л. І., Карпенко О.В. Любченко Т.М.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Розборського Володимира Віталійовича на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 (повний текст складено 29.12.2025, суддя в суді першої інстанції Школьна А. В.) у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Акціонерне товариство «Черкасиобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат та 3 % річних, 

в с т а н о в и в :

у серпні 2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь:
-заборгованість за спожиту електричну енергію з 01.07.2024 по 30.09.2024 включно в сумі 174 160,80 грн.;
-інфляційні втрати в сумі 23 145,23 грн., та 3 % річних в сумі 5 029,01 грн.;
-витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн.
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 03.10.2025 АТ «Черкасиобленерго» залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно абз. 3 п.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».
Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг .
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
ОСОБА_1 приєдналась до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати за вказану електричну енергію, внаслідок чого за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
ТОВ «Черкасиенергозбут» виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідач, всупереч умовам публічного договору та Правил, не виконала взяті на себе зобов`язання і не здійснювала вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії.
Відповідач ОСОБА_1 за період із липня по вересень 2024 року включно спожила електричну енергію у загальному обсязі 40 315 кВт*год на загальну суму 174 160,80 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунком вартості такої спожитої електричної енергії, проте заборгованість перед надавачем послуг не погасила.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, на заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію позивач нарахував інфляційні втрати у розмірі 23 145,23 грн. та 3 % річних в сумі – 5 029,01 грн.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом для їх захисту.
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.07.2024 по 30.09.2024 у розмірі 174 160 грн. 80 коп., інфляційні втрати у розмірі 23 145 грн. 23 коп., 3 % річних в розмірі 5 029 грн. 01 коп. та судовий збір в розмірі 2 422 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач повністю довів обґрунтованість своїх позовних вимог. Позивач свої зобов`язання по наданню послуг з постачання електричної енергії виконав, доводів протилежного судом не встановлено. Відповідач, в свою чергу отримані послуги не оплатив, тому права позивача є порушеними. Наведений позивачем розрахунок боргу здійснений за встановленими тарифами, розрахунок індексу інфляції та 3 % річних суд визнав правильними, відповідачем розрахунок боргу не спростований та оспорений. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Розборський В. В. просить скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29.12.2025, як таке, що ухвалене з не повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та без надання належної оцінки доказам у справі та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи, судом першої інстанції не було враховано, що згідно виписки по особовому рахунку відповідача середні показники електроенергії, яка була спожита відповідачем з 2019 по липень 2024 складали 300 кіловат, а в липні 2024 такий показник за місяць склав 40 092 кіловат. Показники лічильника за липень 2024 суперечать інформації про спожиту ОСОБА_1 електроенергію за попередній період, тому на думку скаржника, суд не надав належної оцінки тій обставині, що відповідач не могла спожити таку кількість електроенергії за місяць, тому дійшов до необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У відзиві на вказану апеляційну скаргу ТОВ «Черкасиенергозбут» просило апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
В своїх поясненнях третя особі по справі Акціонерне товариство «Черкасиобленерго» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, та вважає, що в її задоволенні має бути відмовлено. Також третя особа, зокрема, пояснила, що твердження відповідача про технічну неспроможність споживання нею 40092 кВт/год за місяць не відповідають фактичним обставинам, оскільки цей показник відображає загальний накопичений обсяг спожитої, але неоплаченої електроенергії за весь період з моменту встановлення відповідачу приладу обліку, а саме з березня 2023 року, протягом якого здійснювалося некоректне зняття показників спожитої електроенергії для оплати.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що,   ОСОБА_1 на підставі договору купівлі – продажу від 03.11.2009 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується копією інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 15.05.2025 (а.с. 84 зворотна сторона).
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Христинівської міської ради № 09/2/03-241 від 23.07.2025 вбачається, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги № 1 2021-2025 рахується за ОСОБА_1 . Дана особа є власником домоволодіння, де зареєстрована та проживає. 
Згідно рахунків за спожиту електричну енергію за липень, серпень, вересень 2024 року (а.с. 18-20), вбачається, що вони містять відомості про спожиту електроенергію та розраховану до сплати суму.
Із наданої суду інформації за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період із січня 2019 року по липень 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 використовувала електроенергію та частково здійснювала оплати за отримані комунальні послуги. Станом на липень 2025 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 173 197,44 грн.
Згідно розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_2 , який ведеться оператором системи розподілу та відображає динамку споживання електричної енергії за відповідні розрахункові періоди, ОСОБА_1 за період із липня 2024 року по вересень 2024 року спожила 40 315 кВт електроенерії.
Актом контрольного огляду засобів комерційного обліку електричної енергії від 06.06.2025 (а.с. 95 зворотна сторона) працівник АТ «Черкасиобленерго» в присутності споживача засвідчив споживання означеної кількості електроенергії.
Відповідні правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі викладених вище фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частинами 1 і 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та умов укладених договорів.
Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії врегульовані Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.
Відповідно до пп. 3 пункту 5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.
Згідно п.п. 2.3.13, 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до п. 11.3.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії побутовий споживач має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку постачальником послуг комерційного обліку та оформлення платіжних документів постачальником універсальних послуг. Постачальник універсальних послуг щомісяця разом із платіжним документом за електричну енергію надає побутовому споживачу інформацію про покази засобів обліку, обсяги та напрями перетоків електричної енергії та їх сальдо за відповідний календарний місяць на підставі даних, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку.
Згідно п. 8.6.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 311, індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором.
Згідно з п. 8.6.3 Кодексу комерційного обліку електричної енергії зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. Покази лічильника, зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку електропостачальника, вважаються показами на початок доби оплати цього рахунка.
Відповідно до пункту 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця.
Згідно п. 8.6.16 Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.
Матеріали справи не містять укладеного договору між споживачем ОСОБА_1 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Однак, відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про надання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Згідно п. 7 Постанови «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням: http//energozbut.ck.ua/pob.html.
Умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до вказаного договору відповідач ОСОБА_1 приєдналася шляхом споживання електричної енергії та часткової оплати за надані послуги.
Згідно ст. 162 ЖК України у будинках (квартирах), що належить громадянинові наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
У відповідача ОСОБА_1 в силу п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» наявний обов`язок оплачувати послуги, отримані нею за відповідний період. 
Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що позивач надав послуги відповідної якості та в повному обсязі. 
Із наявної в матеріалах справи інформації за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з січня 2019 року по липень 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 використовувала електроенергію та частково здійснювала оплати за отримані комунальні послуги. 
Згідно розрахунку розподілу електричної енергії, який наданий позивачем та відображає динаміку споживання електричної енергії, ОСОБА_1 за період з липня 2024 року по вересень 2024 року спожила 40 315 кВт електроенергії.
Актом контрольного огляду засобів комерційного обліку електричної енергії від 06.06.2025 працівник АТ «Черкасиобленерго» в присутності споживача засвідчив споживання означеної кількості електроенергії. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо заперечень обсягу спожитої електроенергії, оскільки факт використання електричної енергії, її обсяг та розмір утвореної заборгованості відповідачем не було спростовано жодними належними та допустимими доказами. 
Для спростування невірних нарахувань за електроенергію споживачу необхідно зафіксувати реальні показання лічильника, письмово звернутися до постачальника (ПУП) або оператора системи розподілу (ОСР) із заявою про звірку, ініціювати технічну перевірку приладу обліку та, у разі потреби, оскаржити акти порушень, однак вказаних дій ОСОБА_1 здійснено не було, що дає підстави суду вважати доведеним факт невиконання обов`язку відповідача щодо несплати заборгованості за отримання послуг у відповідному розмірі. 
Колегія суддів враховує, що рахунок за спожиту електричну був сформований позивачем на підставі інформації про фактичні обсяги споживання електричної енергії кВт*год, отриманої по точці комерційного обліку за особовим рахунком відповідача.
Розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи був перевірений судом першої інстанції, визнаний правильним та стороною відповідача не оскаржується, тому колегія суддів погоджується з висновком суду в частині задоволення вимог про стягнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі.
При цьому посилання представника відповідача, що електороенергію використовував інший споживач, спростовується доказами по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є одноосібним власником вказаного будинковолодіння, та єдина особа, хто зареєстрований у вказаному будинку, а її син ОСОБА_2 , який на думку сторони і має бути відповідачем, зареєстрований в іншому населеному пункті – в м. Умань, будь - яких даних про його проживання в будинковолодінні відповідача на відповідних правових підставах до суду не надано.
Щодо рішення суду в частині задоволення вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Закріплена у ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. 
Згідно з розрахунком інфляційних втрат та трьох відсотків річних основна сума боргу складає 174 160,80 грн, інфляційні втрати за час прострочення зобов`язання – 23 145,23 грн, 3 % річних від простроченої суми – 5 029,01 грн. 
Оскільки, відповідач за позовом не своєчасно здійснювала оплату за послуги з постачання електричної енергії, на суму боргу згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України було правомірно нараховано інфляційні втрати та 3% річних, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Отже при розгляді справи встановлено, що послуги з постачання електричної енергії фактично надавалися, відсутність укладеного договору між сторонами не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від оплати послуги.
Відповідач заперечує обсяг отриманої електричної енергії та розмір утвореної заборгованості, однак в їх заперечення не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б давали можливість суду можливість визнати позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними. 
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 29.12.2025 у даній справі – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 12.05.2026.

Суддя-доповідач   

Судді