Справа № 686/11117/26 
Провадження № 3/686/2818/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 липня 2026 року      м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дзюбак О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , 
за ст.173, ч. 1 ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
установив:
ОСОБА_1 04 квітня 2026 року близько 01 год. 50 хв., перебуваючи в громадському місці – по вул. Шевченка, 42 в м. Хмельницькому висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплялась, погрожувала та ображала капітана поліції ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян.
Крім того, ОСОБА_1 04 квітня 2026 року близько 01 год. 50 хв., перебуваючи в громадському місці – по вул. Шевченка, 42 в м. Хмельницькому не виконала неодноразову законну вимогу працівника поліції Луцькова О.Ю. про припинення адміністративного правопорушення, а саме припинити висловлюватися нецензурною лайкою в громадському місці, зійти з проїзної частини надану відповідно до ст.18, 23 ЗУ «Про Національну поліцію», при цьому шарпала за формений одяг працівників поліції, поводила себе нахабно та зухвало, чим вчинила злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції. 
Постановою суду від 03.06.2026 справу № 686/11117/26, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та справу № 686/11120/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП об`єднано в одне провадження для їх спільного розгляду.
Об`єднаній справі наданий № 686/11117/26 (провадження №3/686/2818/26).
В судове засідання, призначене органом, який ініціював процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної і на 10 год. 20.04.2026 ОСОБА_1 , будучи завчасно повідомленою про місце та час розгляду справи не з`явився. Про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи свідчить її підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення про ознайомлення із протоколом, в якому вказані місце, дата та час розгляду справи, отримання його копії.
До початку розгляду справи ОСОБА_1 20.04.2026 - у день призначеного судового засідання через підсистему «Електронний суд» надіслала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її тимчасовою непрацездатністю, встановленою їй на підставі медичного висновку про непрацездатність 111-Н5МН-96К2-53К3. Разом із цим, періоду непрацездатності ОСОБА_1 не вказала. 
Розгляд справи за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відкладено до 11 год. 35 хв. 27.04.2026.
До початку розгляду справи ОСОБА_1 27.04.2026 - у день призначеного судового засідання через підсистему «Електронний суд» надіслала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її тимчасовою непрацездатністю, встановленою їй на підставі медичного висновку про непрацездатність 1111-XK2H-7PEA-CBMK. Проте, періоду непрацездатності ОСОБА_1 не вказала.
У зв`язку із цим, розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 01.05.2026.
Листом від 27.04.2026, надісланим на електронну пошту ОСОБА_1 , з якої вона через підсистему «Електронний суд» вела комунікацію з судом, надсилаючи клопотання про відкладення розгляду справи, суд роз`яснив їй право на дистанційну участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та розгляд справи було відкладено до 14 год. 00 хв. 01.05.2026.
01.05.2026 ОСОБА_1 до початку розгляду справи через підсистему «Електронний суд» надіслала заяву про відкладення розгляду справи через тимчасову непрацездатність, установлену їй на підставі листка непрацездатності 1111-99ВЕ-ЕНКВ-Т686, навела положення законодавства про охорону здоров`я, які дають визначення тимчасовій непрацездатності та зазначила, що не може брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. До цієї заяви ОСОБА_1 долучила копії інформаційних довідок з системи охорони здоров`я 111-Н5МН-96К2-53К3 та 1111-XK2H-7PEA-CBMK про тимчасову непрацездатність у період з 17.04.2026 по 20.04.2026 та у період з 24.04.2026 по 27.04.2026. Прим цьому ОСОБА_1 зазначила, що з 30.04.2026 їй установлена тимчасова непрацездатність за висновком №1111-99ВЕ-ЕНКВ-Т686. Строку, на який установлена тимчасова непрацездатність, ОСОБА_1 не вказала.
Розгляд справи учергове було відкладено до 14 год. 30 хв. 06.05.2026 для забезпечення можливості ОСОБА_1 взяти участь у ній.
Однак в судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча була завчасно повідомлена про його дату та час, про що свідчить довідка з електронної системи документообігу суду від 01.05.2026 про доставку судової повістки-повідомлення у додаток «Viber» одержувачу ОСОБА_1 .
Розгляд справи у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання було відкладено до 14 год. 30 хв. 06.05.2026, до 09 год. 30 хв. 11.05.2026, про що ОСОБА_1 засобами електронної системи документообігу суду була повідомлена та їй були доставлені судові повістки-повідомлення у додаток «Viber» 01.05.2026, 06.05.2026 
До початку судового засідання, відкладеного до 15 год. 40 хв. 14.05.2026 у день його призначення ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із тим, що за станом здоров`я не має змоги з`явитися до суду та надавати свої заперечення щодо складених відносно неї протоколів.
У подальшому ОСОБА_1 ігнорувала виклики до суду на не з`являлася у судові засідання, призначені на 11 год. 00 хв. 21.05.2026, на 10 год. 30 хв. 28.05.2026, на 14 год. 00 хв. 03.06.2026, про причини своєї неявки не повідомляла, хоча дати судових засідань визначалися, а судові виклики направлялися особі, яка притягується до адміністративної відповідальності завчасно. Про це свідчать відомості з електронної системи документообігу суду про доставку судових повісток-повідомлень у додаток «Viber» одержувачу ОСОБА_1 , на які вона первинно реагувала, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи.
У зв`язку із систематичною неявкою ОСОБА_1 , суд уживав заходів для забезпечення її участі в судовому засіданні шляхом застосування до неї примусових приводів постановами від 03.06.2025 року, від 05.06.2026 від 10.06.2026 на 09 год. 30 хв. 05.06.2026 року та на 09 год. 45 хв. 10.06.2026, на 09 год. 30 хв. 12.06.2026, на 15 год. 20 хв. 15.06.2026, на 09 год. 30 хв. 16.06.2026, на 09 год. 30 хв. 17 червня 2026, на 12 годину 18 червня 2026 року, на 11 год. 05 хв. 19 червня 2026 року, на 12 год.30 хв. 22 червня 2026 року, які не виконані. Згідно із численними повідомленнями начальника та тимчасового виконувача обов`язків заступника начальника управління – начальника відділу чергової служби Управління патрульної поліції в Хмельницькій області,до яких долучені рапорти працівників поліції, здійснити примусовий привід ОСОБА_1 в судові засідання не вдалося, оскільки її місце перебування не було встановлено, за адресами місць проживання та роботи вона була відсутня, на телефонні дзвінки не відповідала.
Разом із цим, ОСОБА_1 про дату та час судових засідань була завчасно повідомлена, про що свідчать відомості з електронної системи документообігу суду про доставку судових повісток-повідомлень у додаток «Viber» одержувачу ОСОБА_1 , а в судові засідання, призначені на 11 год.00 хв. 21.05.2026 та на 09 год. 30 хв.17.06.2026 ОСОБА_1 викликалася по телефону, про що свідчать телефонограми, складені секретарем судових засідань 15.05.2026 та 16.06.2026.
Крім цього, у призначені на 14 год. 00 хв. 03.06.2026, 09 год. 45 хв. 10.06.2026, на 09 год. 30 хв. 12.06.2026, на 15 год. 20 хв. 15.06.2026, на 09 год. 30 хв. 16.06.2026, на 09 год. 30 хв. 17 червня 2026, ОСОБА_1 окрім іншого, повідомлена шляхом надсилання повісток на її електронну пошту, з якої вона надсилала клопотання про відкладення розгляду справи та, яка використовується нею для користування електронним кабінетом у підсистемі «Електронний суд». Указане підтверджується довідками з електронної системи документообігу суду про доставку електронного листа , у якому була судова повістка про виклик до суду від 28.05.2026 на 14 год. 00 хв. 03.06.2026, від 10.06.2026 на 09 год. 30 хв. 12.06.2026, на 15 год. 20 хв. 15.06.2026, на 09 год. 30 хв. 16.06.2026, на 09 год. 30 хв. 17 червня 2026.
Ігноруючи судові виклики, ОСОБА_1 як свідчать відкриті відомості веб-порталу «Судова влада України» та відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, протягом періоду перебування справи про адміністративне правопорушення відносно неї, беручи участь у розгляді справи №686/11945/26 у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області (суддя Колієв С.А.) як представник позивача, 09.06.2026 звернулася до суду із клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, про що свідчить ухвала суду від 11.06.2026, вступну та описову частину, якої суд дослідив (https://reyestr.court.gov.ua/Review/137309174).
Також ОСОБА_1 , не з`явившись в судове засідання на 12 год.30 хв. 22 червня 2026 року, близько 14 год. 30 хв. перебувала у приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по вул.Пилипчука, 1, де мав відбутися розгляд справи та їй була вручена повістка про виклик на 15 год. 25.06.2026.
25.06.2026 ОСОБА_1 до початку розгляду справи через підсистему «Електронний суд» надіслала чергову заяву (фактично клопотання) про відкладення розгляду справи у зв`язку із її тимчасовою непрацездатністю, встановленою їй на підставі медичного висновку про непрацездатність 1111-Н432-9Н9Р-3А54. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначила, що вини не визнає та бажає бути присутньою під час судового розгляду. Періоду, на який їй установлена тимчасова непрацездатність, ОСОБА_1 не вказала.
Розгляд справи відкладено до 12 год. 29.06.2026 для надання ОСОБА_1 особисто чи шляхом участі в режимі відеоконференції взяти участь у судовому розгляді та обстоювати власну позицію.
У судове засідання, призначене на 12 год. 29.06.2026 ОСОБА_1 учергове не з`явилася. О 18 год.24 хв. 29.06.2026 в електронній системі документообігу суду зареєстроване клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки вона продовжує хворіти,а тому просить відкласти розгляд справи на іншу дату. У клопотанні ОСОБА_1 послалася на номер висновку про тимчасову непрацездатність 1111-AC4H-MP7K-P25M, проте будь-якого документа про період, на який їй установлена тимчасова непрацездатність, ОСОБА_1 не долучила та періоду непрацездатності не вказала.
Розгляд справи відкладено до 09 год.55 хв. 01.07.2026 для надання ОСОБА_1 особисто чи шляхом участі в режимі відеоконференції взяти участь у судовому розгляді та обстоювати власну позицію.
До початку судового засідання, у день судового засідання 01.07.2026 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала заяву (фактично клопотання) про відкладення судового розгляду у зв`язку із тим, що продовжує хворіти та перебуває на лікарняному. У клопотанні ОСОБА_1 послалася на номер висновку про тимчасову непрацездатність 1111-AC4H-MP7K-P25M та зазначила, що їй установлена непрацездатність по 03 липня 2026 року включно. 06 липня 2026 року у неї запланований візит лікаря, який повідомить про наступний етап лікування. 
Проаналізувавши усі процесуальні дії, спрямовані на забезпечення судового розгляду, поведінку учасників провадження, суд уважає необхідним зазначити таке.
У статті 277 КУпАП зазначені поважні причини неявки в судове засідання особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення,якими є хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Подаючи клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, ОСОБА_1 зазначала, що хворіє, проте будь-яких відомостей про тяжкість хвороби та лікування за поданими довідками з електронної системи охорони здоров`я, не надала.
21.04.2026 матеріали за протоколами про адміністративні правопорушення №686/11117/26, 686/11120/26 за ст.173 КУпАП та ст.185 КУпАП разом з долученими до них на оптичних носіях відеозаписами були переведені в електронну форму для забезпечення ОСОБА_1 дистанційної можливості ознайомлення з ними у електронному вигляді у підсистемі «Електронний суд». 
Отже, суд забезпечив ОСОБА_1 належні умови для ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи призначався із достатніми інтервалами для забезпечення розумного строку її розгляду з урахуванням достатнього часу, необхідного для можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності реалізувати право на участь у її розгляді.
ОСОБА_1 була завчасно повідомлена про дату та час усіх судових засідань та суд визначав по декілька дат, створивши графік судових засідань для можливості ОСОБА_1 у будь-який зручний спосіб – шляхом особистої присутності чи в режимі відеоконференції взяти участь у судовому розгляді справи відносно неї. 
Проте ОСОБА_1 ігнорувала судові виклики, в судові засідання, які неодноразово були відкладені у зв`язку із її неявкою, не з`являлася, хоча мала таку можливість, у тому числі дистанційно в режимі відеоконференції, зокрема і з власних технічних засобів, що просила забезпечити у іншій справі.
Указане свідчить про стійке небажання ОСОБА_1 брати участь у судовому розгляді та вибірковий підхід до участі у судових засіданнях, з декларативним зазначенням бажання бути присутньою у судовому засіданні та посилання на обставин, які таку участь унеможливлюють поряд з ігноруванням судових викликів.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 та її неявка в судові засідання, кількість яких перевищила двадцять протягом майже трьох місяців, періодичне подання поряд із ігноруванням судових викликів клопотань про відкладення розгляду справи у день її розгляду, неповідомлення періоду непрацездатності із зазначенням лише номера висновку про тимчасову непрацездатність хоча попередньо, як свідчать копії долучених у подальшому двох інформаційних довідок з системи охорони здоров`я, він був ОСОБА_1 відомий, що позбавляло суд можливості визначити дату та час, у який ОСОБА_1 було би зручно з`явитися в судове засідання. Разом із тим, звернення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності із клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у іншій справі, перебування останньої у приміщенні суду 22.06.2026 у визначений день судового засідання та неявка на розгляд справи, свідчить про наявність у неї можливості взяти участь у судовому розгляді та про планомірне, систематичне зловживання процесуальними правами та неналежне виконання ОСОБА_1 процесуальних обов`язків,ухилення від явки до суду, що очевидно, спрямоване на затягування розгляду справи. 
При цьому з часу, який пройшов з дня складення протоколу про адміністративне правопорушення та перебування справи у провадженні суду протягом майже двох з половиною місяців, ОСОБА_1 мала можливість (достатній час і умови) належно підготувати свій захист, з`явитися в судове засідання, надати пояснення, у тому числі у письмовому вигляді. 
У поданій заяві про відкладення розгляду справи, датованій 25.06.2026 ОСОБА_1 висловила свою позицію по справі, зазначивши, що не визнає вини у вчиненні адміністративних правопорушень.
А тому неявку ОСОБА_1 суд, з урахуванням наведених обставин зловживання процесуальними правами та посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на тимчасову непрацездатність, суд не уважає такою, яка зумовлена поважними причинами.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. У клопотанні від 02.06.2026, поданому через підсистему «Електронний суд» зазначив, що у справі наявні письмові докази та відеозаписи з відеореєстраторів поліцейських, які підтверджують перебування ОСОБА_1 на дорозі по вул.Шевченка, 42 у м.Хмельницькому, що є громадським місцем та вчинення нею дрібного хуліганства і злісної непокори законній вимозі працівника поліції. У зв`язку із цим, потерпілий ОСОБА_2 у клопотанні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 173 розглядаються протягом доби.
Суд, вживаючи заходи для дотримання строку розгляду справи, з урахуванням конкретних обставин, ураховуючи її складність, поведінку учасників, для її вчасного розгляду не обов`язково має орієнтуватися виключно на останній день строку накладення адміністративного стягнення, у разі якщо відкладення розгляду справи призведе до закінчення такого строку.
За приписами ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Суд безсумнівно погоджується із тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право захищатися та використовувати усі визначені законом процесуальні механізми. Водночас указане, на переконання суду, має відбуватися під час судового розгляду, проведення якого суд має забезпечити, а не шляхом уникнення розгляду справи. 
Збалансовуючи потреби забезпечення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд також має забезпечити і публічні інтереси та права потерпілого, зокрема на розгляд справи у встановлений законом строк, який з урахуванням викладеного та зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами, виходить за межі розумного строку.
А тому у цій справі суд уважає необхідним застосувати підхід і висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 01.06.2026 у справі № 285/1242/17, провадження № 51 – 3988 кмо 25 під час встановлення обставин маніпулювання стороною захисту процесуальними правами задля затягування розгляду справи.
У цій справі Верховний Суд, хоч і в іншому контексті крізь призму забезпечення права на захист (мати іншого захисника) у випадку відмови обвинуваченого від захисника на завершальній стадії кримінального провадження при закінченні строків притягнення до кримінальної відповідальності, виснував, що саме по собі посилання адвоката на перебування у відпустці, яке не можна вважати завчасним у разі, коли процес не можна перенести без порушення строків, зокрема, передбачених ст. 49 КК, не може бути визнано поважною причиною неявки в судове засідання.
Повертаючись до обставин у цій справі суд зазначає, що неможливість розгляду справи у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 на переконання суду нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Аналізуючи указані обставини, суд уважає, що ОСОБА_1 обравши тактику уникнення участі у розгляді справи, у такий спосіб вирішила затягнути строк її розгляду для закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності. 
За вказаних обставин, у даному конкретному випадку, з огляду на тривале перебування справи про адміністративне правопорушення на розгляді в суді, а також численні відкладення судових засідань та вжиття судом усіх можливих заходів для забезпечення явки ОСОБА_1 в судове засідання,серед яких направлення судових повісток у електронному вигляді за повідомленим номером засобу мобільного зв`язку, направлення повісток на електронну пошту, виклик по телефону, вжиття заходів для приводу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які не виконані, роз`яснення права на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яким особа, яка притягується до адміністративної відповідальності скористатися не забажала, суд ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, уважає за необхідне застосувати зазначену практику Європейського суду з прав людини та провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки відкладення розгляду справи призведе до закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Заразом суд зазначає, що тримісячний строк накладення адміністративного стягнення у цьому випадку не закінчився та справу суд розглянув у його межах. 
Статтею 7 встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності.
За приписами ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
У розумінні положень ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на громадський порядок.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).
При цьому, визначальним критерієм для усіх цих випадків є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення правопорушника нав`язати свою волю, а точніше свавілля. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, та особа, яка вчинила дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства. При цьому, правопорушник усвідомлює, що його дії протиправні, він передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
У зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно з указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.
Наказом Хмельницької обласної військової адміністрації від 11.04.2022 №100/2022-н, що є загальновідомим (https://www.adm-km.gov.ua/doc/orders/2022/09/391n_300922.pdf) з метою забезпечення реалізації положення пункту 5 частини 1 статті 8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 року № 573 “Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану”, враховуючи клопотання коменданта при Хмельницькій обласній військовій адміністрації від 09.04.2022 року № 7-36/2022, запроваджено на території Хмельницької області з 15 квітня 2022 року до окремого наказу комендантську годину з 23.00 до 05.00 години.
Згідно з п.7 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
У силу ч.1 ст.36 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.
Виходячи з наведених вище правових норм у органів Національної поліції є право зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху та вимагати у осіб з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, публічної безпеки і порядку покинути (зійти) з проїзної частини, обмежити доступ до певної частини території. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.
Згідно з п.1.8 Правил дорожнього руху автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).
Частинами другою, четвертою, шостою статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за статтею 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.
Указане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків.
Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок та діють від імені держави.
Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням, невиконанням вимог, намаганням до втечі та іншими діями чи бездіяльністю.
За підходами, напрацьованими сталою судовою практикою, правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.
Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.
Дослідивши обставини справи в їх сукупності суд уважає, що винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні цього адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у справі доказів.
Так, з рапорту інспектора батальйону УПП В. Яцишина вбачається, що під час патрулювання 04.04.2026 близько 01 год. 50 хв. у радіоефірі з`явилося повідомлення від екіпажу «Сапфір-151» про необхідність надання цьому екіпажу допомоги. Прибувши на місце події по вул.Шевченка, 42 у м.Хмельницькому, було виявлено транспортний засіб «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_1 , біля якого заходились члени екіпажу «Сапфір-151» ОСОБА_3 і Яцишен та біля них було двоє осіб, які поводили себе неадекватно, висловлювалися ненормативною лексикою, розмовляли, агресивно, на зауваження працівників поліції не реагували. Указані особи перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Особу жіночої статі було установлено як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка продовжувала вчиняти неправомірні дії, порушуючи громадський порядок, неодноразово була попереджена про необхідність припинення нею правопорушення та можливих наслідків у вигляді адміністративного затримання. Але ОСОБА_1 , не реагувала, перешкоджала перевірці документів водія автомобіля, в подальшому раптово вибігла на проїзну частину, чим могла створити настання тяжких наслідків. У зв`язку із цим була затримана для встановлення усіх обставин події та вирішення питання по суті.
Аналогічні за змістом відомості у рапорті від 04.04.2026 виклав поліцейський УПП в Хмельницькій області В.Яцишен, який крім цього зазначив, що під час патрулювання у визначеному квадраті по вул. Шевченка, 42, був зупинений транспортний засіб «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки транспортного засобу на підставі п.7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію (якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху) водієві подано вимогу пред`явити документи відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху, на що водій погодилася. Але в цей момент із заднього пасажирського місця вийшла особа жіночої статі (на той час невідома), яка перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення, мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота). Остання поводила себе неадекватно та агресивно, неодноразово висловлювалася до працівників поліції ненормативною лексикою, кричала на них та ображала. Ця особа стала між працівником поліції та водієм та умисно перешкоджала можливості перевірити документи водія, також кричала та забороняла водієві пред`являти будь-які документи. Блокувала вікно та дверку водія. На вимогу пред`явити документи, які посвідчують особу, на декілька секунд пред`явила посвідчення, схоже на посвідчення адвоката, видане на ім`я ОСОБА_1 та надалі продовжувала поводити себе неадекватно та зухвало, нецензурно лаятися, кричала на працівників поліції, та неодноразово шарпала їх за формений одяг. Законні вимоги припинити правопорушення, надані капітаном ОСОБА_2 , не виконувала, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, після чого раптово вибігла на проїзну частину дороги, на якій чотири смуги для руху в напрямку автомобіля, який рухався, внаслідок чого водій змушений був зупинитися. Такими діями ОСОБА_1 наражала себе та інших учасників дорожнього руху на небезпеку,у зв`язку із чим була затримана для припинення правопорушення та складання матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності. Під час доставляння до відділу поліції ОСОБА_1 продовжувала поводити себе неадекватно, неодноразово намагалася нанести удари працівникам поліції, після чого під час супроводження до приміщення Хмельницького РУП раптово лягла на асфальт, била металеве огородження поряд із відділом поліції. 
Із долучених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та із службового транспортного засобу, які об`єктивно відображають обставини події та узгоджуються із викладеними у рапортах поліцейських відомостями видно, що після зупинки транспортного засобу «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_1 до транспортного засобу підійшов поліцейський, який представився капітаном поліції Луцьковим та повідомив водієві, що остання була зупинена за порушення комендантської години. Через десять секунд після початку спілкування з водієм із заднього пасажирського сидіння вийшла жінка – як установлено ОСОБА_1 , яка з підвищеною емоційністю відреагувала на факт зупинки транспортного засобу та одразу ж продемонструвала посвідчення та повідомила, що вона виконує службові обов`язки. При цьому зазначила, що вони їдуть додому. Надалі ОСОБА_1 підійшла до водійської сторони автомобіля та зупинилася між поліцейським та водійською дверкою, загороджуючи собою водія, перешкоджаючи таким чином поліцейському вести із водійкою спілкування. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , щоб вона не перешкоджала йому виконувати його службові обов`язки та декілька разів повторив, щоб ОСОБА_4 зійшла з проїзної частини, на що ОСОБА_1 повідомила, що не збирається цього робити. Менш ніж через дві хвилини спілкування ОСОБА_1 почала агресувати, ненормативною лексикою стверджувати, що поліцейські їй не представилися та ненормативною лексикою посилала поліцейського під три чорти. ОСОБА_1 намагався стримати чоловік, який із нею вийшов із транспортного засобу, та вона не реагувала, розмахувала руками, намагалася вступити в сутичку з поліцейським, стверджуючи, що вони нічого не порушили, та не будуть виконувати незаконні вказівки. У подальшому ОСОБА_1 голосно викрикувала, що вона вживала алкогольні та наркотичні речовини, та з використанням ненормативної лексики голосно повідомляла, щоб поліцейські йшли під три чорти. Водійці автомобіля наказувала, щоб вона не пред`являла будь-які документи. Інший поліцейський з екіпажу намагався відволікти ОСОБА_1 , щоб вона не вступала в конфлікт під час того,як вона відійшла від автомобіля, проте ОСОБА_1 одразу ж поверталася на до транспортного засобу та загороджувала собою простір біля водійської дверки, перешкоджаючи поліцейському спілкуватись із водієм. Через шість хвилин від зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 вступила у сутичку із поліцейським ОСОБА_2 , влаштувала шарпанину за його однострій, під час чого поліцейський наголошував, що вона перешкоджає його діяльності. Викрикуючи «Якій діяльності» із додаванням ненормативних висловлювань, ОСОБА_1 на повідомлення поліцейського про те, що вона перешкоджає його діяльності та порушує громадський порядок і буде затримана, викрикувала, щоб її затримували , додаючи при цьому лайливих слів та обурювалася з приводу зупинки їхнього транспортного засобу. Поліцейські повідомили в радіоефір, що їм потрібна допомога та ОСОБА_1 наголошуючи поліцейським, що вона їм представилася, стукала по склу водійської дверки, повідомляючи водійці, щоб та заблокувала двері. Трохи заспокоївшись, ОСОБА_1 повідомила, що їхній транспортний засіб зупинили незаконно та раптово вибігла на проїзну частину перпендикулярно до транспортного засобу, який рухався та махала руками, щоб той зупинився, наголошуючи при цьому на тому, чому цей транспортний засіб працівники поліції не зупиняють. Водій транспортного засобу зупинився та ОСОБА_1 запитала чому поліцейські зупинили автомобіль, у якому вона рухалася. Поліцейський відвів ОСОБА_1 із проїзної частини і повідомив, що вона затримана, завівши їй руки за спину. При виході із транспортного засобу під час доставляння до відділу поліції, ОСОБА_1 , викрикуючи, що її б`ють поліцейські та в неї йде з носа кров, хоча із відеозапису цього не убачається, раптово лягла на асфальтне покриття. Поліцейські при цьому закликали ОСОБА_1 заспокоїтись та просили піднятися, на що вона зазначала, що всі поїдуть «на нуль» та вона їх запам`ятала. У подальшому ОСОБА_1 супроводили до кімнати затриманих ХРУП ГУНП. Після затримання ОСОБА_1 поліцейський перевірив документи у водійки транспортного засобу «Рено Сандеро» та вона поїхала з місця події.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень також підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, серії ВАД№731922, серії ВАД 731921 від 04.04.2026, в яких зафіксовані обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень та які є належними та допустимими доказами;
наведеними письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , викладеними у клопотанні.
Внаслідок адміністративного затримання ОСОБА_1 складений протокол АЗ №148554. 
Отже, висловлювання ОСОБА_1 ненормативною лексикою до поліцейських в цілому та до потерпілого ОСОБА_2 під час виконання ним службових повноважень, демонстрували її зневажливе ставлення до поліцейських. Указані дії ОСОБА_1 вчинила без будь-якого приводу під час зупинки транспортного засобу відповідно до повноважень працівників поліції та перевірки документів водія під час дії комендантської години, у межах якої обмежене перебування громадян у громадському місці, зокрема на вулиці (дорозі) за адресою вул. Шевченка, 42 що є територією міста Хмельницького, на якій розташовані засоби організації дорожнього руху та яка призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів. 
Правопорушення вчинені у нічну пору доби, поряд із житловою та громадського забудовою.
Поліцейські перебували у службовому однострої з розпізнавальними знаками органу Національної поліції, на відеозаписах зафіксовано, що вони представились, а тому сумнівів у тому, що вони перебували на службі, немає. 
Стверджувати про те, що ситуація, яка склалася була виправданою для такої поведінки ОСОБА_1 , немає підстав. Перешкоджання ОСОБА_1 працівникам поліції спілкуватися із водійкою транспортного засобу, нереагування на вимоги поліцейського не чинити перешкоди у виконанні ним службових обов`язків при спілкуванні із водійкою, нереагування на розпорядження відійти від поліцейського при спілкуванні із водійкою транспортного засобу та зійти із проїзної частини, свідчать про наявність складу у діях ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень. 
Таким чином дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто вчинення дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян та за ст. 185 КУпАП, як злісна непокора законному розпорядженню поліцейського.
З урахуванням суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особи порушниці, відсутності відомостей про попередні її притягнення до адміністративної відповідальності, суд, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, дійшов висновку накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 185 КУпАП, установленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у середньому розмірі.
На переконання суду саме таке стягнення у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у дохід держави. 
Відомостей про підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору матеріали справи не містять.
Керуючись ст.ст. 40-1, 276-280,283-285,294 КУпАП, суд, 
постановив:
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України. 
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 
витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Після набрання постановою законної сили:
стягувачем штрафу є: УПП в Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Коцюбинського, 35/2; 
стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5; 
боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: Хмельницький, отримувач: ГУК у Хмельницькій обл./Хмельницький район/21081100; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA418999980313070106000022490; код класифікації доходів бюджету 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції, призначення платежу судовий збір по справі 686/11117/26.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5. призначення платежу судовий збір по справі 686/11117/26.
Квитанції слід подати у каб. № 4 (2-й поверх), вул. Пилипчука,1, м. Хмельницький. У разі направлення оригіналів квитанцій засобами зв`язку вказувати адресу: 29001, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54/e-mail: inbox@kmm.km.court.gov.ua (із обов`язковим зазначенням «направляю квитанції по справі №686/11117/26»).

Суддя