Справа № 560/6599/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

18 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не зарахування періодів з 31.12.1991 року по 18.06.1992, з 01.08.1989 по 31.12.1996 до страхового стажу.
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.02.2026 № 220950005826 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській областізарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди: навчання з 31.12.1991 року по 18.06.1992; проходження військової служби з 01.08.1989 по 31.12.1996;та повторно розглянути заяву від 18.02.2026 про призначення пенсії по інвалідності та прийняти рішення про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.02.2026 позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності. Однак при розгляді заяви рішенням відповідача від 27.02.2026 позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що рішенням від 27.02.2026 № 220950005826 правомірно відмовлено у призначені пенсії позивачу, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки не враховано період навчання з 31.12.1991 року по 18.06.1992 на території російської федерації, так як з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, стаж на території даної держави враховуємо по 31.12.1991 та період проходження військової служби, з 01.08.1989 по 31.12.1996, згідно довідки від 23.11.2020 (дата містить виправлення) №3, оскільки військовий квиток відсутній, а довідка ні відповідає додатку №3 передбаченого п.6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 із змінами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
Позивач 18.02.2026 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
27.02.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №220950005826 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
До страхового стажу не враховано: 
- період навчання з 31.12.1991 року по 18.06.1992 на території російської федерації, так як з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав- учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, стаж на території даної держави враховуємо по 31.12.1991;
- період проходження військової служби, з 01.08.1989 по 31.12.1996, згідно довідки від 23.11.2020 (дата містить виправлення) №3, оскільки військовий квиток відсутній, а довідка ні відповідає додатку №3 передбаченого п.6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 із змінами.
Страховий стаж особи становить — 08 років 01 місяць 23 дні. 
Вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).
Згідно зі статтею 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлена інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).
Основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника з огляду на положення статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом встановлено, позивач навчався у Ломоносівському авіаційно-технічному училищі у період з 1989 по 1992, що підтверджується дипломом НОМЕР_1 .
Відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 31.12.1991 року по 18.06.1992 на території російської федерації, так як з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Відповідно до пункту "д" частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
13 березня 1992 України стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (надалі також - Угода від 13.03.1992).
29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в РФ, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу та призначення позивачу пенсії.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).
При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Отже, Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при призначенні пенсії, а також заробіток за відповідний період, який підлягає включенню при обчисленні пенсії.
У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.
Суд зазначає, що право позивача на зарахування спірного періоду навчання повинно оцінюватися виходячи із законодавства, чинного на час набуття такого стажу. 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив навчання у Ломоносівському авіаційно-технічному училищі у період з 1989 по 1992 рік, а період з 31.12.1991 по 18.06.1992 підтверджується дипломом НОМЕР_1 . 
Відповідач не ставить під сумнів сам факт навчання позивача та не наводить доказів недостовірності поданого документа.
Водночас єдиною підставою для незарахування зазначеного періоду стало посилання відповідача на припинення участі російської федерації в Угоді від 13.03.1992 та вихід України з цієї Угоди у 2022 році. 
На момент проходження позивачем навчання та набуття відповідного стажу діяли норми законодавства, які передбачали зарахування такого періоду до стажу роботи, а також міжнародно-правові гарантії взаємного визнання стажу, набутого на території держав колишнього СРСР.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що період навчання позивача з 31.12.1991 по 18.06.1992 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача в повному обсязі, а тому доводи відповідача про відсутність правових підстав для його врахування є необґрунтованими.
Також відповідачем не враховано до страхового стажу позивача період проходження військової служби, з 01.08.1989 по 31.12.1996, згідно довідки від 23.11.2020 (дата містить виправлення) №3, оскільки військовий квиток відсутній, а довідка ні відповідає додатку №3 передбаченого п.6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 із змінами.
Як визначено у пункті "в" частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Пунктом 6 Порядку № 637 визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Отже, військовий квиток не є єдиним документом, яким може підтверджуватися проходження військової служби.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України у період з 01.08.1989 по 31.12.1996, що підтверджується довідкою №3 від 23.11.2020, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач, відмовляючи у зарахуванні цього періоду до страхового стажу, посилається на відсутність військового квитка та на те, що подана довідка, на його думку, не відповідає додатку №3 до Порядку №637.
Суд враховує, що вказана довідка містить необхідні відомості для ідентифікації особи та встановлення періоду проходження служби, зокрема дані про позивача, період служби, дату видачі, підпис посадової особи та печатку органу, який її видав. 
Отже, суд дійшов висновку, що період проходження позивачем військової служби з 01.08.1989 по 31.12.1996 є належним чином підтвердженим та підлягає зарахуванню до його страхового стажу в повному обсязі. 
Враховуючи наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.02.2026 №220950005826 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності є протиправним та підлягає скасуванню.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 31.12.1991 по 18.06.1992 та період проходження військової служби з 01.08.1989 по 31.12.1996, а також повторно розглянути заяву позивача від 18.02.2026 про призначення пенсії по інвалідності з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.02.2026 №220950005826 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 31.12.1991 по 18.06.1992 та період проходження військової служби з 01.08.1989 по 31.12.1996 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2026 про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 ( одна тисяча триста тридцять одна ) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018 , код ЄДРПОУ - 20551088) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк