ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 травня 2026 року справа №200/7479/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі № 200/7479/24 (головуючий суддя І Куденков К.О.), складеного у повному обсязі 07 березня 2025 року, за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 20.04.2023 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 24.01.2022, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2022 роки, одноразової допомоги при звільненні року виплачених 20.04.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №200/4528/22;
- зобов`язати нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 по 20.04.2023 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 24.01.2022, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2022 роки, одноразової допомоги при звільненні року виплачених 20.04.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №200/4528/22;
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 по 28.07.2023 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 24.01.2022 виплаченої 28.07.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №200/4527/22; 
- зобов`язати нарахувати виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 по 28.07.2023 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 24.01.2022 виплаченої 28.07.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №200/4527/22.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 до 18.07.2022 (включно) у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 24.01.2022 (виплаченого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №200/4528/22).
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 30.01.2020 до 18.07.2022 (включно) у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 24.01.2022 (виплаченого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі №200/4528/22).
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 до 18.07.2022 (включно) у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 24.01.2022 (виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №200/4527/22).
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 до 18.07.2022 (включно) у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 24.01.2022 (виплаченої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №200/4527/22).
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в яких просив скасувати оскаржене судове рішення та відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав, що Закон № 2050-ІІІ та Порядок № 159 за своїм змістом розділяють категорії доходів, а саме доходи, які мають разовий і постійний характер.
Відповідно, в цьому випадку доходи, отримані позивачем на рішення судів від 13.12.2022 у справі № 200/4528/22, від 15.03.2023 у справі № 200/4527/22, необхідно розділяти на доходи, які мають разовий і постійний характер. 
Одноразова грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій та індексація грошового забезпечення не має постійного характеру, відповідно, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення на яку може бути нарахована компесація.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. 
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого 28.10.2005.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.01.2022 року № 43-ОС позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 24.01.2022 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі № 200/4527/22 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період військової служби ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року та з 1 жовтня 2020 року по 24 січня 2022 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 30 вересня 2020 року та з 1 жовтня 2020 року по 24 січня 2022 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2023 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі № 200/4527/22 залишено без змін.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі № 200/4528/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2022 по 24.01.2022, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2022 роки, одноразової допомоги при звільненні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2022 по 24.01.2022, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2022 роки, одноразової допомоги при звільненні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач посилається на зарахування на його рахунок: - 28.07.2023 грошових коштів у розмірі 57 806,04 грн, з призначенням платежу В/ч НОМЕР_1 рішення ДОАС 200/4527/22 від 15.03.23, на користь ОСОБА_1 ; - 20.04.2023 грошових коштів у розмірі 107 066,78 грн з призначенням платежу В/ч НОМЕР_1 рішення ДОАС 200/4528/22 від 13.12.22, на користь ОСОБА_1 . 
Відповідач надав до суду платіжні інструкції № 4892 від 27 липня 2023 року на суму 57 856,04 грн з призначенням платежу ; індек. ГЗ в/сл. у 07.2023; ріш. Донецьк. ОАС 200/4527/22 від 15.03.23, на користь ОСОБА_1 і № 2897 від 19 квітня 2023 року на суму 107 116,78 грн з призначенням платежу ; індек. ГЗ в/сл. у 04.2023; ріш. Донец. ОАС 200/4528/22 від 13.12.22, на користь ОСОБА_1 .
Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідачем нарахована та виплачена не була.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення на виконання рішення судів
Суд погоджує такий висновок суду першої інстанції та зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі – Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року (далі – Порядок № 159).
Згідно з нормами статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
За приписами статті 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно з п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо).
Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). 
Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов правового висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Таким чином, військова частина, з вини якої не було вчасно нараховано та виплачено позивачеві грошове забезпечення та індексацію грошового забезпечення, повинна була здійснити виплату таких коштів з одночасною виплатою сум компенсації. 
Невиплата позивачеві суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата належних йому сум, є порушенням прав військовослужбовця на отримання такої компенсації, відтак, порушене право позивача має бути відновленим.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі № 200/7479/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 травня 2026 року.
Судді А.В. Гайдар
А.А. Блохін
Е.Г. Казначеєв