Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 р. 	Справа № 520/20353/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Мінаєвої К.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026, по справі № 520/20353/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОЛЮШН» 
до  Івано-Франківської митниці Державної митної служби 
про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІСОЛЮШН" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA206020/2025/000024/2 від 17.07.2025;
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206020/2025/000240 від 17.07.2025.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA206020/2025/000024/2 від 17.07.2025.
Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206020/2025/000240 від 17.07.2025.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби (код ЄДРПОУ 43971364, вул. Чорновола, буд. 159, м. Івано-Франківськ,76005 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОЛЮШН» (код ЄДРПОУ 44538451, вул. Клочківська, буд.192А, оф.202, м. Харків,61045) сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби (код ЄДРПОУ 43971364, вул. Чорновола, буд. 159, м. Івано-Франківськ,76005 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОЛЮШН» (код ЄДРПОУ 44538451, вул. Клочківська, буд.192А, оф.202, м. Харків,61045) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень).
Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про ненадання судом першої інстанції оцінки доводам відповідача, що надані до митного оформлення документи для підтвердження митної вартості містили розбіжності, а також в них відсутні всі відомості, необхідні для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. 
На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, що 03.02.2025 між ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO., Limited (Продавець) та ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» (Покупець) було укладено Контракт №UZK-01 від 03.02.2025 (надалі - Контракт №UZK-01), відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах і в терміни, викладені нижче Дерев`яні та пластикові композитні терасні дошки (надалі іменується «Товар»), номенклатура, умови оплати, кількість, ціна та загальна вартість яких зазначені в Рахунках-фактурах на відвантажений Товар, які є невід`ємною частиною цього Контракту (п.1.1. Контракту №UZK-01).
Відповідно до п.п. 2.1. та 2.2. Контракту №UZK-01 ціни на Товар визначаються в доларах США та зазначаються в Рахунках-фактурах на поставку конкретної партії товару, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціни включають маркування, експортну упаковку, вартість тари та робіт з пакування товару.
За Контрактом №UZK-01 Продавець поставляє Товар на умовах FOB Шанхай/Нінгбо, Китай, згідно «Інкотермс - 2020», якщо інше не обумовлено в Рахунках-фактурах на поставку конкретної партії товару, які є невід`ємною частиною цього Контракту (п.3.1.).
Вантажовідправником Товару за цим Контрактом є Продавець, якщо інше не зазначено в Рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною цього Контракту (п.3.3.).
Моментом переходу права власності до Покупця є дата оформлення митної декларації в країні Покупця (п.3.4.). Продавець зобов`язується надати Покупцю електронною поштою - відвантажувальні документи, вказані в п.п. 3.6.1. - 3.6.5., протягом трьох робочих днів з моменту відвантаження. Продавець зобов`язується надати Покупцю разом з товаром наступні документи англійською мовою: транспортна накладна (B/L) - копия-3шт; рахунок (INVOICE)-3 шт.; пакувальний лист (PACKING LIST) із зазначенням ваги нетто, брутто кожної товарної позиції. -3 шт.; експортну декларацію (EXPORT DECLARATION) - 1шт.; 3.6.5. інші необхідні документи - за угодою сторін (п.3.6.).
Відповідно до Прайс-листа ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO., Limited від 20.01.2025 товар:
Wood and Plastic Composite Facade Boards:
Wood flour – up to 35%
Polymer (HDPE) – up to 60%
Additives – up to 5%
FS 15. Size: 3600mm*150mm*27,5mm
Colors available: Teak, Golden Mapple,
Graphit, Walnut, Basalt
TM Legro Natural
- у період з 01.02.2025 по 30.06.2025 поставляється на умовах FOB Shanghai/Ningbo, та коштує 10,62 USD за штуку.
Згідно з рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) №ET25UA02L023 від 23.04.2025 поставляється наступний товар:
Wood and Plastic Composite Facade Boards / Дерев`яно-полімерні композитні фасадні дошки:
FS 15 Teak 3600mm*150mm*27,5mm
TM Legro Natural
Сode: 3925908000
- загальною кількістю 3 024 шт. та вартістю 32 114,88 дол. США
Отже, загальна вартість поставленого товару, а саме:
Wood and Plastic Composite Terrace Boards / Дерев`яно-полімерні композитні фасадні дошки:
Teak 3600mm*150mm*27,5mm
TM Legro Natural
Сode: 3925908000
- у кількості 3024 шт, вартістю 10,62 дол США/шт., за рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) №ET25UA02L023 від 23.04.2025, становить 32 114,88 доларів США.
Також у рахунку-фактурі №ET25UA02L023 від 23.04.2025 вказано, що країною походження товару є Китай.
Відповідно до п. 4.2. Контракту №UZK-01 умови оплати вказуються в кожному Рахунку-фактурі, який є невід`ємною частиною цього Контракту. Попередня та повна оплата можуть виконуватися частинами.
У рахунку-фактурі №ET25UA02L023 від 23.04.2025 у розділі умови оплати (payment terms) вказано наступне: 100% банківський переказ протягом 180 днів з дати коносаменту.
Враховуючи те, що Коносамент (ocean bill of lading) №BW25040716 було складено 07.05.2025, кінцевим строком (днем) розрахунку ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» за Контрактом №UZK-01 відповідно до рахунку-фактури №ET25UA02L023 від 23.04.2025 є 03.11.2025.
У рахунку-фактурі №ET25UA02L023 від 23.04.2025 у пункті умови поставки (Terms of delivery) також встановлені умови поставки FOB Нінгбо (Китай) згідно Інкотермс – 2020.
У пакувальному листі (packing list) від 23.04.2025 до рахунку-фактури №ET25UA02L023 від 23.04.2025,складеному Продавцем, також вказані умови поставки FOB Нінгбо (Китай) згідно Інкотермс – 2020, а також вказано, що кількість товару за рахунком-фактурою №ET25UA02L023 від 23.04.2025 становить 3024 шт., має загальну вагу брутто 25700кг /нето 24820 кг, та займає кількість місць – 18 упаковок (палет).
Постачальником було здійснено поставку товару відповідно до рахункуфактури №ET25UA02L023 від 23.04.2025 на загальну суму 32 114,88 дол. США.
Відповідно до умов поставки FOB Нінгбо (Китай), Продавець здійснив митне оформлення товару на території Китаю. Зазначене підтверджується митною декларацією країни відправлення (Китаю) за №310420250549764444 від 24.04.2025.
Митна декларація країни відправлення (Китаю) за №310420250549764444 від 24.04.2025 також є документом, що підтверджує митну вартість товару. Вона заповнена продавцем товару (китайською компанією ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO., LTD) при вивезенні товару із митної території Китаю. Декларація містить інформацію про ціну товару, що загалом складає 32 114,88 дол. США.
Це говорить про те, що вартість товару реалізованого китайським постачальником ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO., LTD складає - 32 114,88 USD (доларів США).
Тобто всі документи, а саме: - Рахунок-фактура №ET25UA02L023 від 23.04.2025; - Пакувальний лист від 23.04.2025 до рахунку фактури №ET25UA02L023 від 23.04.2025; - Митна декларація країни відправлення №310420250549764444 від 24.04.2025 містять одну й ту саму вартість Товару у розмірі 32 114,88 USD (доларів США) та будь-які розбіжності у документах, щодо вартості товару відсутні.
Транспортування товару із території Китаю до України в м. Івано-Франківськ відбулось на підставі Договору транспортного експедирування №UM-100425 від 10.04.2025 укладеного між ТОВ «УКРАМАРИН» (Експедитор) та ТОВ «ЮНІСОЛЮШН», відповідно до умов якого Експедитор зобов`язується за плату і за рахунок Клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням експедирування та/або перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.
На виконання умов Договору транспортного експедирування №UM-100425 від 10.04.2025 ТОВ «УКРАМАРИН» організувало та забезпечило перевезення товару, що підтверджується коносаментом (ocean bill of lading) №BW25040716 від 07.05.2025, накладною відправки УМВС №37555064 від 06.07.2025, транзитним супровідним документом №25UA403070A619G1L6, товарно-транспортною накладною №000117628 від 16.07.2025, рахунком на оплату №1032 від 08.07.2025.
Рахунок на оплату №1032 від 08.07.2025 був оплачений ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №56 від 10.07.2025.
На підтвердження витрат по перевезенню було складено Довідку про витрати з доставки вантажу вих. №08/07-03 від 08.07.2025, яка була подана митному органу, що підтверджує те, що вартість доставки до кордону України вантажу, що прибув у контейнері TRLU6898506 за коносаментом BW25040716 в порт Gdansk, Poland, складає 167 026,75 грн., в тому числі: відшкодування витрат за маршрутом Ningbo (China) - Gdansk (Poland) – 92 554,00 грн; локальні послуги за межами території України у Польщі (НРР, документаційний збір, оформлення Т1) – 24172,75 грн; міжнародне залізничне перевезення за маршрутом Gdansk (Poland) - ст. "Мостиська – Пшемисль" (Україна) – 50 000,00 грн; транспортно-експедиційне обслуговування з організації перевезення за межами митної території України – 300,00 грн.
Будь-які інші витрати пов`язані з транспортуванням Товару ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» понесені не були. За запитом ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» Державним підприємством «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» було проведено цінову експертизу на дерев`яно-полімерні композитні фасадні дошки, що постачаються згідно з комерційним інвойсом №ET25UA02L023 від 23.04.2025 до контракту №UZK-01 від 03.02.2025.
Уповноваженою особою ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» при поданні митної декларації №25UA206020009969U3 від 17.07.2025 було додатково подано висновок ДП «Держзовнішінформ» від 04.07.2025 №3-2/239, що безпосередньо підтверджується відомостями з самого рішення про коригування митної вартості товарів №UA206020/2025/000024/2 від 17.07.2025 (графа 18).
Відповідно до Висновку від 04.07.2025 №3-2/239 ціни на дерев`яно-полімерні композитні фасадні дошки в асортименті, що постачаються згідно з рахунком-фактурой №ET25UA02L023 від 23.04.2025 до контракту №UZK-01 від 03.02.2025 між компанією ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO., Limited (Китай) та ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» (Україна), не суперечать поточним ціновим пропозиціям на китайському ринку на подібну продукцію та відповідають цінам компанії постачальника для ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» (Україна ) та при поставках в Україну на умовах поставки FOB NINGBO CHINA (Incoterms 2020) можуть становити 10,62 дол. США/шт.
Митне оформлення товару на території України здійснювалося підприємством ТОВ «ВЕД Груп» на підставі укладеного Договору №36 щодо надання митно-брокерських послуг від 30.06.2025.
Страхування вантажу сторонами контракту №UZK-01 від 03.02.2025 не здійснювалось, так як умови поставки FOB не покладають такого обов`язку на сторін та умовами контракту обов`язок щодо страхування вантажу у сторін не передбачено.
Декларантом було складено електронну митну декларацію за №25UA206020009969U3 від 17.07.2025, в якій митна вартість імпортованих товарів визначена за основним методом – за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
З метою здійснення митного оформлення вантажу та підтвердження заявленої митної вартості товару, та на виконання вимог частин 2 статті 53 МК України, декларантом до Івано-Франківської митниці разом із декларацією №25UA206020009969U3 від 17.07.2025 були подані наступні документи:
1) Декларація митної вартості, яка містить наступну інформацію: 1.Митна вартість визначена із застосуванням методу основного – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). 2. Продавець та покупець між собою не пов`язані. 3. Обмеження прав покупця на використання товарів відсутні. 4. Умови та застереження, які унеможливлюють визначення вартості оцінюваних товарів, відсутні. 5. Відсутня умова, за якої частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надійде прямо або опосередковано продавцеві. 6. При визначені митної вартості враховано наступну ціну товару:
Товар №1 ціна в іноземній валюті 32 114,8800 доларів США, що за курсом 1$=41,8129 гривень становить 1 342 816,2660 гривень.
Витрати на транспортування Товару №1 до пункту пропуску «МостиськаПшемисль» - 142 854,0000 гривень. Витрати на навантаження, вивантаження та оброку становлять 24 172,750 гривень.
2) Пакувальний лист від 23.04.2025; 3) Рахунок-фактура №ET25UA02L023 від 23.04.2025; 4) Коносамент (bill of lading) №BW25040716 від 07.05.2025; 5) Накладна відправки УМВС №37555064 від 06.07.2025; 6) Товарно-транспортну накладну №000117628 від 16.07.2025; 7) Декларація про походження товару №ET25UA02L023 від 23.04.2025;8) Рахунок на оплату №1032 від 08.07.2025; 9) Платіжна інструкція №56 від 10.07.2025; 10) Довідка про витрати з доставки вантажу вих. №08/07-03 від 08.07.2025; 11) Прайс-лист від 20.01.2025; 12) Висновок цінової експертизи на дерев`яно-полімерні композитні терасні дошки від 04.07.2025 №3-2/239; 13) Контракт № UZK-01 від 03.02.2025; 14) Договір №36 щодо надання митно-брокерських послуг від 30.06.2025; 15) Договір транспортного експедирування №UM-100425 від 10.04.2025; 16) Лист від заступника директора ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» Шкрабюк В.М. від 17.07.2025; 17) Митна декларація країни відправлення №310420250549764444 від 24.04.2025.
У листі від 17.07.2025 (п. 16) уповноваженою особою ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» зазначено, що усі наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості були уже надані, з зазначенням прохання провести митне оформлення товару в найкоротший строк не очікуючи 10 календарних днів.
Факт подання цих документів підтверджується безпосередньо самою митною декларацією №25UA206020009969U3 від 17.07.2025, рядок 44 якої містить скорочений перелік документів наданих разом із декларацією, та у доповненні №1 до митної декларації №25UA206020009969U3 від 17.07.2025.
17.07.2025 ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» отримало електронне повідомлення, ідентифікатор повідомлення 3d9ff8aa-86c6-4911-9bfd-5f1607ccf637 наступного змісту:
«Початок митної консультації: згідно ст. 53 МКУ прошу надати необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.».
Також 17.07.2025 ТОВ «ЮНІСОЛЮШН» отримало електронне повідомлення, ідентифікатор повідомлення 5c7fd38e-7333-4cd4-9945-3d9ce5f5dadd наступного змісту: «Згідно з вимогами статей 249, 266, 338 Митного кодексу України (2012) та Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.12 №1316, Вам необхідно пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення до митного контролю та прибути для участі у проведенні митного огляду. 1.Дата 17.07.2025; 2.Час проведення митного огляду – з 11:10 3.Місце доставки (прибуття) – 206-201-1-1, ТзОВ "Кобра" (м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 6); 4.Зона митного контролю, ЗМК (постійна), м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 6; 5.Уповноважений на проведення митного огляду - головний державний інспектор ВМО № 2 митного поста "Прикарпаття" Олексюк С,П. номер освідчення НОМЕР_1 .»
17.07.2025 Івано-Франківська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA206020/2025/000024/2 від 17.07.2025, згідно з яким Відповідачем було визначено нову митну вартість товару. Товари поставлені підприємством Позивача випущені у вільний обіг за митною декларацією №25UA206020010018U5 від 17.07.2025.
Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості товарів.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).
Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.
Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу повинні використовуватися методи, закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.
Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 МК України).
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).
За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17.
Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.
Обґрунтовуючи невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, та, як наслідок неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, відповідач вказав також наступні фактичні підстави:
1) не зазначення у митній декларації країни відправлення отримувача товару;
2) не виділення у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг та документі, що підтверджує вартість перевезення витрат на перевантаження товару в порту;
3) не зазначення у прайс-листі артикулів товарів, що унеможливлює перевірити склад товару;
4) відсутність інформації про виробника товарів на маркуванні, про що зазначено в акті митного огляду;
5) не підтвердження ціни товару експертним висновком ДП “Держзовнішінформ” від 28.04.2025 №3-3/479, оскільки останній містить лише припущення, у зв`язку з чим його не взято до уваги
Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів №UA206020/2025/000024/2 від 17.07.2025 року, колегія суддів зазначає наступне.
Стосовно доводів відповідача, що у митній декларації країни відправлення не зазначено отримувача товару, колегія суддів зазначає наступне.
Так, декларація країни відправлення (експортна декларація) не є документом, що підтверджує митну вартість товару або її складові у розумінні частини другої статті 53 МК України, тому не надання такої декларації до митного оформлення не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02 березня 2018 року в справі № 804/2997/17.
Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 20 вересня 2023 року у справі №815/6805/17.
Отже, декларація країни відправлення не є обов`язковим для надання документом відповідно до ч.2 ст. 53 МК України при визначенні митної вартості товару та не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.
Водночас, у митній декларація країни відправлення №310420250549764444 від 24.04.2025 вказано, що товар, який експортується за нею: поставляється за рахунком-фактурою (інвойсом) №ET25UA02L023; перевозиться у контейнері: TRLU6898506, займає кількість місць – 18; має вагу брутто – 25 700 кг, нетто – 24 820 кг; загальна вартість експортного товару: 32 114.88 USD (доларів США); умова поставки - FOB; країна походження – Китай, країна призначення – Польща.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що митна декларація країни відправлення №310420250549764444 від 24.04.2025 у повній мірі підтверджує походження товару, заявлену митну вартість товару, митне оформлення якого відбувалось за МД №25UA206020009969U3 від 17.07.2025 не містить розбіжностей з іншими документами, які були надані митному органу разом з МД №25UA206020009969U3 від 17.07.2025.
Стосовно доводів відповідача про те, що у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг та документі, що підтверджує вартість перевезення не виділено витрати на перевантаження товару в порту, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у рахунку на оплату № 1032 від 08.07.2025 вказаний наступний обрахунок послуг з транспортування товару (контейнер TRLU6898506) за Договором транспортного експедирування №UM-100425 від 10.04.2025, загальною вартістю 184 935,25 грн:
1. Відшкодування витрат за фрахт за маршрутом Ningbo (China) - Gdansk (Poland), контейнер TRLU6898506 – 92 554,00 грн (не ПДВ);
2. Локальні послуги за межами території України у Польщі;
3. Відшкодування витрат за міжнародне залізничне перевезення Gdansk (Poland) - м/п "Мостиська – Пшемисль" (Україна), контейнер TRLU6898506 - 50 000,00 грн (не ПДВ);
4. Відшкодування витрат за міжнародне залізничне перевезення м/п "Мостиська – Пшемисль" (Україна) - м. Тернопіль, ЗКТ (Україна), контейнер TRLU6898506 - 15 208,50 грн (не ПДВ);
5. Транспортно-експедиційне обслуговування з організації перевезення за межами митної території України -300,00 грн (ПДВ 20%);
6. Транспортно-експедиційне обслуговування по Україні - 2 700,00 грн (ПДВ 20%). Довідка про витрати з доставки вантажу №08/07-03 від 08.07.2025 була видана ТОВ «УКРАМАРИН» Позивачу про те, що вартість доставки до кордону України вантажу, що прибув у контейнері TRLU6898506 за коносаментом BW25040716 в порт Gdansk, Poland, складає 167 026,75 грн, в тому числі:
- відшкодування витрат за за маршрутом Ningbo (China) - Gdansk (Poland) – 92 554,00 грн;
- локальні послуги за межами території України у Польщі (НРР, документаційний збір, оформлення Т1) – 24 172,75 грн;
- міжнародне залізничне перевезення за маршрутом Gdansk (Poland) - ст. "Мостиська– Пшемисль" (Україна) – 50 000,00 грн;
- транспортно-експедиційне обслуговування з організації перевезення за межами митної території України – 300,00 грн.
Отже, у відомостях щодо складових митної вартості, які містяться в документах, що були надані митному органу разом з МД №25UA206020009969U3 від 17.07.2025 відсутні розбіжності.
Витрати на перевантаження товару в порту Гданськ (Польща) виокремлені в рахунку на оплату № 1032 від 08.07.2025, довідці про витрати з доставки вантажу №08/07-03 від 08.07.2025, та безпосередньо вказані у декларації митної вартості до МД №25UA206020009969U3 від 17.07.2025, та становлять 24 172,75 грн.
Отже, посилання митного органу про те, що у рахунку-фактурі про надання транспортно -експедиційних послуг та документі, що підтверджує вартість перевезення, не виділено витрати на перевантаження товару в порту є безпідставним.
Доводи відповідача щодо того, що в прайс-листі, не зазначено артикули товарів, що унеможливлює перевірити склад товару, колегією суддів не приймаються, з огляду на таке.
Так, інформація, яка міститься у прайс-листі від 20.01.2025 відповідає іншим документам, які були надані митному органу разом з МД №25UA206020009969U3 від 17.07.2025 при митному оформленні, а саме: рахунку-фактурі №ET25UA02L023 від 23.04.2025, пакувальному листу від 23.04.2025 до рахунку-фактури №ET25UA02L023 від 23.04.2025.
Крім того, колегія суддів зауважує, що прайс-лист - це перелік пропозицій товару та цін, що складається виробником (продавцем) товару в процесі здійснення його господарської діяльності та не є товаросупровідним документом. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника (продавця) товару вказаного документу чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Отже, відомості, наведені у прайс-листі, не мають імперативного характеру і у разі його наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 27.01.2022 у справі № 810/3667/15.
В постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.
Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постановах від 08 грудня 2022 року у справі № 420/2792/19, від 01 березня 2023 року у справі № 420/18880/21.
Щодо посилань митного органу на те, що позивачем не надано інформацію про виробника товарів та маркування, про що зазначено в акті митного огляду, колегія суддів зазначає наступне.
У рахунку-фактурі (комерційному інвойсі) №ET25UA02L023 від 23.04.2025 вказано, що: COUNTRY OF ORIGIN: CHINA / КРАЇНА ПОХОДЖЕННЯ: КИТАЙ. MANUFACTURER: ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO.,LTD. / ВИРОБНИК: ZHEJIANG KUNHO NEW MATERIAL CO.,LTD. У пакувальному листі до рахунку-фактури (комерційного інвойсу) №ET25UA02L023 від 23.04.2025 також зазначено, що: COUNTRY OF ORIGIN: CHINA / КРАЇНА ПОХОДЖЕННЯ: КИТАЙ. MANUFACTURER: ZHEJIANG KUNHONG NEW MATERIAL CO.,LTD. / ВИРОБНИК: ZHEJIANG KUNHO NEW MATERIAL CO.,LTD.
У митній декларація країни відправлення №310420250549764444 від 24.04.2025 вказано, що країною (регіоном) походження товару є Китай.
Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем було у повній мірі підтверджено походження, виробника, та маркування товару, митне оформлення якого проводилось за МД №25UA206020009969U3 від 17.07.2025.
Щодо посилань митного органу на неможливість підтвердження митної вартості наданим до митного оформлення експертним висновком ДП “Держзовнішінформ” від 28.04.2025 № 3-3/479, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пунктом 8 частини 3 статті 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа.
Колегія суддів наголошує, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані позивачем товари, встановлено не у висновку експерта, а безпосередньо у рахунку – фактурі № ET25UA02L023 від 23.04.2025, наданому митному органу на підтвердження відсутності заниження митної вартості товару.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, який підлягає врахуванню в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України, висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що у спірному рішенні відповідачем наведено обґрунтування здійсненого коригування митної вартості товарів на підставі документа, який не підтверджує митну вартість та на неї не впливає, що є неприпустимим.
Щодо зауважень митного органу про те, що позивачем на законну вимогу не надано: банківські платіжні документи або інші бухгалтерські документи про оплату товару, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у рахунку – фактурі № ET25UA02L023 від 23.04.2025, який відповідно до пункту 4.2. Контракту є основним товаросупровідним документом, у розділі умови оплати (payment terms) вказано наступне: 100% банківський переказ протягом 180 днів з дати коносаменту.
Враховуючи те, що Коносамент (ocean bill of lading) №BW25040716 було складено 07.05.2025, кінцевим строком (днем) розрахунку ТОВ “ЮНІСОЛЮШН” за Контрактом відповідно до рахунку-фактури № ET25UA02L023 від 23.05.2025 є 03.11.2025.
Таким чином, відсутність на дату подання митної декларації (17.07.2025) документів на підтвердження оплати товару обумовлена їх складанням у часі пізніше, що не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості товарів.
Так, колегія суддів зазначає, що за умови непідтвердження належними і допустимими доказами наявності у поданих на підтвердження митної вартості товарів документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, суб`єкт владних повноважень, приймаючи відповідні рішення, діє не в межах, не у спосіб та не у порядку, передбаченому положеннями чинного законодавства.
Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.
Надаючи оцінку правомірності застосування відповідачем резервного (6) методу визначення митної вартості товарів, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 64 МК України, якою урегульовано питання визначення митної вартості за шостим (резервним) методом, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та вмотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, зазначаючи номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразив пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Не провів детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами, не навів вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи в першу чергу з його характеристик.
При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутня порівняльна декларація, яка бралась відповідачем за основу, що унеможливлює надання оцінки належності здійснених митним органом коригувань.
Колегія суддів зазначає, що згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.08.2018 у справі № 804/1755/17, від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів.
Таким чином, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані ТОВ “ЮНІСОЛЮШН” документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначені митним органом у спірному рішенні твердження про ненадання до митного оформлення достатніх документів для перевірки визначеної позивачем митної вартості товарів за першим методом, наявність розбіжностей у поданих документах, що викликало відповідні сумніви у митного органу, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, спростовані під час апеляційного розгляду справи.
Враховуючи викладене, спірне рішення про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Як наслідок, підлягає скасуванню і спірна картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості.
З огляду на встановлені у справі обставини, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо витрат на правову допомогу, понесених позивачем в суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем при розгляді справи в суді, до суду подано копію договору про надання правничої (правової) допомоги б/н від 17.07.2025, Актом прийому-передачі наданих послуг від 28.07.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 17.07.2025, платіжною інструкцією № 77 від 29.07.2025, реєстром вихідних документів ТОВ "ЮНІСОЛЮШН" за період 29.07.2025-29.07.2025.
Так, дослідивши договір про надання правової допомоги у вказаній справі, суд встановив, що адвокатське об`єднання «КОРНЕВИ І ПАРТНЕРИ», в особі керуючого партнера КОРНЕВОЇ ОЛЬГИ СЕРГІЇВНИ, що діє на підставі Статуту, далі «АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ», з одного боку, та ТОВ «ЮНІСОЛЮШН», в особі директора АХЛЕСТІНОЇ ОКСАНИ ОЛЕКСАНДРІВНИ, що діє на підставі Статуту, з другого боку, уклали цей Договір про надання правової (правничої допомоги (далі - Договір).
Відповідно до 3.1. Договору, Гонорар винагорода за надання правничої (правової) допомоги клієнту, передбаченої у пункті 1.2. цього Договору, та розраховується у формі погодинної оплати у розмірі 50 доларів США за 1 (одну) годину, у гривневому еквіваленті відповідно до курсу валют Національного банку України, який є дійсним на момент виставлення Акта прийому-передачі наданих послуг за цим Договором, але не менше ніж 2 100 (дві тисячі сто) гривень 00 копійок за 1 (одну) годину. До суми гонорару входить надання клієнту правничої (правової) допомоги за запитом клієнта, шляхом надання йому послуг, які передбачені Договором та відносяться до видів адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 28.07.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 17.07.2025, складання проекту позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості Товарів №UA206020/2025/000024/2 від 17.07.2025 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення NUA206020/2025/000240 від 17.07.2025 та подання позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду - 10 500,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у фіксованій сумі у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат.
Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.
Отже, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Аналізуючи зміст наданих позивачу послуг, слід вказати, що в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом є складання позовної заяви та відповіді на відзив.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).
Відповідач в апеляційній скарзі заперечував щодо відшкодування за його рахунок суми понесених витрат на правничу допомогу, оскільки сума 8000,00 грн. є необґрунтованою, завищеною та не відповідає принципу обґрунтованості та співрозмірності.
Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
При цьому, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання зазначених процесуальних документів критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів доходить висновку, що визначений судом першої інстанції розмір на рівні 8000,00 грн. є співмірним розміром витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. належним чином обґрунтовані та, як вірно зазначено судом першої інстанції, підлягають стягненню на користь позивача.
Доводи відповідача про те, що заявлені позивачем витрати не є не співмірними зі складністю справи, обсягом робіт та витраченим часом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки апеляційна скарга не містять доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в частині вищезазначених витрат у зазначеному розмірі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягненню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Щодо вимоги представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення на його користь судових витрат у розмірі 13 165,50, колегія суддів зазначає наступне.
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу, представником позивача надано копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2025,Додаткову угоду до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 24.03.2026 до Договору про надання правничої (правової) допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 27.03.2026 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2025 та платіжну інструкцію № 332 від 27.03.2026.
Відповідно до наданого акту прийому-передачі наданих послуг від 27.03.2026 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.07.2025 позивачу було надано юридичні послуги:
- складання відзиву на апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 у справі 520/20353/25 та подання його до суду.
Загальна вартість наданих послуг складає 13165,50 грн.
На підтвердження оплати вартості наданих послуг надано копію платіжної інструкції від 27.03.2026 №332..
Так, аналізуючи зміст наданих в суді апеляційної інстанції послуг, в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом, який відображено у акті прийому-передачі наданих послуг від 27.03.2026 , стало складання відзиву на апеляційну скаргу.
При цьому, дослідивши зміст відзиву, колегія суддів зазначає, що останній часткового відтворює зміст позовної заяви та надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що співмірним розміром витрат на правничу допомогу в даному випадку є 3000 грн.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 по справі № 520/20353/25 залишити без змін. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби (код ЄДРПОУ 43971364, вул. Чорновола, буд. 159, м. Івано-Франківськ,76005 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІСОЛЮШН» (код ЄДРПОУ 44538451, вул. Клочківська, буд.192А, оф.202, м. Харків,61045) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000 (три тисячі гривень).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   К.В. Мінаєва