Справа № 148/2774/25 
Провадження №2/148/227/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

29 квітня 2026 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,
за участю секретаря Семенової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час припинений. 
Від даного шлюбу у них народилась позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час ОСОБА_1 продовжує навчатись у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса, на І курсі освітнього ступеня «Бакалавр», денної форми навчання по спеціальності «F3 Комп`ютерні науки», факультету інформаційних і прикладних технологій, фінансування за кошти фізичних або юридичних осіб, період навчання: з 01.09.2025 по 30.06.2029.
Також, позивачка зазначає, що перебуває на повному утриманні своєї матері, а відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу не бажає, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дати настання її повноліття і до моменту закінчення навчання 30.06.2029 або до досягнення 23-річного віку позивачки. 
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву згідно якої просить провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої просить провести судове засідання без його участі, позовні вимоги визнає частково, у зв`язку з тим, що він виведений поза штат ЗСУ, по професії є водієм, однак, не може влаштуватись на роботу, так як, обмежений в керуванні транспортними засобами, а також, зазначив що має заборгованість по аліментах, у зв`язку з чим, визнає позов в частині 1/6 частки його доходу.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15.10.2007 виконкомом Ганнопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7). 
Відповідно до копії паспорту № НОМЕР_2 , виданого 08.10.2025 органом 0534, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).
Згідно довідки № 216/06.1.1-16 від 12.09.2025, яка видана Донецьким національним університетом імені Василя Стуса, ОСОБА_1 дійсно навчається на 1 курсі ОС «Бакалавр» на денній формі з нормативним терміном навчання спеціальності «F3 Комп`ютерні науки», факультету інформаційних і прикладних технологій, фінансування за кошти фізичних або юридичних осіб, період навчання: з 01.09.2025 по 30.06.2029 (а.с. 6).
Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Матеріалами справи, а саме: свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с. 7) підтверджено, що відповідач є батьком повнолітньої позивачки ОСОБА_1 , яка після досягнення повноліття продовжує навчання. Отже, позивач має право на звернення до суду з даним позовом та право на стягнення аліментів на свою користь. 
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За статтею 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
З огляду на встановлені обставини, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача та відсутність у неї можливості влаштуватись на роботу в зв`язку з навчанням на денній формі та відповідно, заробляти кошти на своє утримання. 
Дослідивши заяву відповідача щодо часткового визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження фактів наведених у його заяві, тому лише за письмовою заявою відповідача без документального підтвердження, суд позбавлений можливості встановити зміну його майнового стану.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу). 
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів з моменту досягнення нею повноліття, а саме з 22.09.2025, суд зазначає, що згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви, тому, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 03.11.2025, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.
Визначаючи дату закінчення стягнення аліментів, суд враховує, що ОСОБА_1 досягне 23 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , а закінчення навчання планується 30.06.2029, тому, оскільки закінчення навчання настане раніше ніж досягнення 23 років, суд стягує аліменти до закінчення позивачкою навчання. 
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 6, 191, 199, 200 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263-265, 280-282, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти в зв`язку з продовженням її навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 03.11.2025 і до закінчення навчання - 30.06.2029. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок). 
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: