Cправа №991/8549/25
Провадження №11-сс/991/3/26
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 червня 2026 року          місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2025 року стосовно 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

у кримінальному провадженні № 2202400000001148 від 12.12.2024,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 20.10.2025 у задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), погодженого прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), про зміну запобіжного заходу відмовлено. Клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 задоволено частково. Змінено запобіжний захід, застосований у кримінальному провадженні № 22024000000001148 до підозрюваного ОСОБА_5  - зменшено розмір застави з 302 800 000 грн до 20 000 000 грн. Процесуальні обов`язки, покладені згідно з ухвалою слідчого судді ВАКС від 09.10.2025, залишено без змін. У задоволенні заяв  ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді поруки відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурором САП ОСОБА_8 та захисником підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційні скарги з доповненнями.
У апеляційній скарзі із доповненнями прокурор посилається на такі обставини.
Невнесення підозрюваним застави, визначеної ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.08.2025, свідчить про наявність підстав для зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 із застави на тримання під вартою.
Слідчий суддя визнав факт невнесення застави, однак не зробив жодного правового висновку щодо його наслідків, чим порушив пряму вимогу закону. 
Безпідставним є відхилення слідчим суддею листа потерпілого - Фонду державного майна України від 11.06.2024, у якому зазначено суму завданих державі збитків, що становить 1 407 317 804,57 грн.
У звіті незалежної оцінки майна, наданому стороною захисту, визначено ринкову вартість майна, яке безпосередньо задіяне у забезпеченні виробничої діяльності технологічного комплексу, але не здійснено оцінку технологічного комплексу в цілому. 
Посилання слідчого судді на розмір збитків, зазначених у витязі з ЄРДР як встановлені, є неправильним, оскільки відповідно до «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань», розділ 5 «Облік відомостей про заподіяні збитки» облік даних, зокрема про збитки, здійснюється з урахуванням відомостей, які містяться у заяві, повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення або матеріалах, які можуть свідчити про його вчинення. Такі відомості можуть бути відкориговані неодноразово. 
Висновок слідчого судді про відсутність у матеріалах кримінального провадження відомостей про призначення експертизи є помилковим, оскільки у томі № 7 арк. 17-21 матеріалів клопотання міститься постанова про призначення комплексної оціночно-будівельної та товарознавчої експертиз від 29.07.2025, на вирішення якої поставлено питання щодо визначення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна та технологічних об`єктів, що входять до складу технологічного комплексу частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара-Західний напрямок», який розташований на території України.
Крім того, поза увагою слідчого судді залишилась постанова про призначення судової економічної комісійної експертизи від 25.04.2025 щодо підтвердження документально розрахунку матеріальної шкоди (збитків), завданої державі в особі Фонду державного майна України, у зв`язку із встановленим слідством незаконним вибуттям у 2017 році вказаного активу.
Слідчий суддя безпідставно встановив відсутність спроб переховування, оскільки підозрюваним не виконано обов`язок, покладений ухвалою слідчого судді від 12.08.2025, зокрема не внесено заставу у повному обсязі. Невчинення підозрюваним спроб переховуватись, перебуваючи під контролем, свідчить про ефективність дії запобіжного заходу, а не про його надмірність. 
Просить скасувати ухвалу слідчого судді ВАКС від 20.10.2025 та постановити нову, якою задовольнити клопотання детектива НАБУ про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою на строк 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити розмір застави у розмірі 302 800 000 гривень. У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України; носити електронний засіб контролю.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі з доповненнями зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Застава, визначена ухвалою слідчого судді є непомірною для ОСОБА_5 , не відповідає майновому стану останнього та суперечить вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини.
Безпосередньо ОСОБА_5 належить лише дві квартири (квартира за адресою: АДРЕСА_2 (площа 51,14 кв. м.); квартира за адресою: АДРЕСА_1 (площа 79,9 кв. м) та автомобіль (Toyota Land Cruiser 200, 2011 р.в., держаний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ), загальна вартість яких становить близько 4,5 млн грн.
На думку захисту, ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, адже повідомлення про підозру та досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось із грубим порушенням правил підслідності. Такі дії могли здійснювати виключно детективи НАБУ під процесуальним керівництвом прокурорів САП, проте комплекс процесуальних дій здійснювався ГСУ СБУ під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора. Таким чином, усі докази, зібрані слідчими ГСУ СБУ є незаконними.
Підозра є необґрунтованою через те, що ОСОБА_5 не був обізнаним про діяльність організованої групи та не був знайомий з її членами. Прямий умисел на заволодіння майном відсутній, адже немає зв`язку між поведінкою ОСОБА_5 та кінцевим результатом у вигляді зміни форми власності на магістральний трубопровід.
Також в юридичному сенсі у ОСОБА_5 була відсутня як компетенція, так і механізми впливу на розгляд конкретних судових справ; він не міг давати розпорядження щодо результатів справ, не мав правових важелів змінити судове рішення чи примусити суддю до того чи іншого висновку.
В той же час, стороною захисту було отримано ряд відповідей на адвокатські запити до суддів, на яких нібито відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_5 здійснював вплив. Із всіх відповідей вбачається, що останній не втручався в процес здійснення ними правосуддя.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються стороною обвинувачення.
На думку захисту, ризику переховуватись від правоохоронних органів та/або суду не існує, адже ОСОБА_5 сумлінно виконує всі покладені на нього судом обов`язки: своєчасно з`являється на виклики слідчого, прокурора, суду; здав на зберігання всі паспорти для виїзду за кордон; носить електронний засіб контролю утримується від спілкування з визначеними особами; не вчиняє жодних дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню.
Також надуманим є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже обставини, про які зазначено в повідомленні про підозру, відбувались у період 2016-2018 років, а відтак, якби у ОСОБА_5 був умисел вчинити вказані дії, очевидно, що ним би це було вже зроблено.
Відсутнім є ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, адже всі ключові свідки у справі - судді, експерти, працівники підприємств - вже були допитані стороною обвинувачення, що виключає можливість впливу на їх первинні показання.
Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином відсутній, оскільки ОСОБА_5 відкрито заявляє про готовність співпрацювати з органами слідства; жодна слідча дія не була зірвана або знецінена через поведінку ОСОБА_5 ; станом на момент розгляду даного клопотання досудове розслідування триває вже майже 9 місяців, отже всі основні докази були зібрані, процесуальні дії з іншими фігурантами проведено, а шкода слідству з боку ОСОБА_5 об`єктивно неможлива.
Просить ухвалу слідчого судді ВАКС скасувати в частині часткового задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 . Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу в повному обсязі, та змінити застосований стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Повернути ОСОБА_22 заставу, внесену за ОСОБА_5 , в розмірі 1 500 000 грн шляхом її перерахування на рахунок: отримувач: ОСОБА_22 код отримувача: НОМЕР_3 , рахунок отримувача: НОМЕР_4 банк отримувача: AT «Ощадбанк», МФО: 300465, ЄДРПОУ: 00032129.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6  подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких зазначає, що слідчий суддя здійснив комплексну правову оцінку всіх обставин, які мали значення для висновку про помірність або непомірність застави, і дійшов правового висновку про необхідність її зменшення. Отже, доводи прокурора про відсутність правової оцінки або порушення вимог КПК України є безпідставними, оскільки спростовуються змістом самої мотивувальної частини ухвали.
Твердження прокурора про ненадання оцінки судом бездіяльності сторони захисту, яка полягала у фактичному невнесенні вказаного розміру застави, є хибним, оскільки ОСОБА_5 неодноразово звертався до своїх друзів, знайомих, колег із проханням надати йому фінансову допомогу або позичити кошти для сплати визначеної судом суми.
Посилання прокурора на нібито формальний чи вимушений характер внесення застави в розмірі 20 000 000 грн є безпідставним, адже це не підтверджується жодними доказами та суперечить фактичним обставинам справи.
Зазначення прокурором суттєво більших сум нібито завданої шкоди, зокрема 1 407 317 804,57 грн, є недоведеним та суперечить встановленим судом фактам, що свідчить про необґрунтованість його доводів і спробу штучно завищити розмір шкоди задля обґрунтування надмірного розміру застави.
Твердження прокурора про передчасність висновку суду щодо відсутності спроб переховування є безпідставним.
Думка прокурора про те, що невнесення застави автоматично може бути підставою для зміни запобіжного заходу саме тримання під вартою, є хибним та не відповідає положенням кримінального процесуального законодавства. 
Посилання на ухвалу Апеляційної палати ВАКС від 28.05.2020 у справі № 991/3661/20 є вибірковим, вирваним із контексту та таким, що спотворює дійсний зміст судового рішення. Згадана ухвала підтверджує лише можливість перегляду виду запобіжного заходу, але жодним чином не визначає обов`язковість застосування тримання під вартою у випадку невнесення застави, в той час коли цілком можливим є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, оскільки прокурором в судовому засіданні не було нічого зазначено про те, що він ставить під сумнів надані стороною захисту документи, то відповідні твердження сторони обвинувачення, наведені вже у апеляційній скарзі, є надуманими, необґрунтованими.
Прокурор в апеляційній скарзі зазначає про те, що на момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у сторони обвинувачення були відсутні відповідні докази у даному кримінальному провадженні (очевидно мова йде про звіти з незалежної оцінки майна, переданого АРМА ухвалою Вищого антикорупційного суду), та нібито про наявність «Звіту про незалежну оцінку майна № НВ 05/01-21 «Активи (майно) передані АРМА ухвалою Вищого антикорупційного суду від 23.02.2021» стороні обвинувачення стало відомо вже після ухвалення судового рішення. Однак, жодних доказів та обґрунтування на підтвердження того, що про вказані докази їм стало відомо саме після ухвалення оскаржуваного судового рішення прокурором не надано, що свідчить про відсутність вмотивованого клопотання про дослідження доказів в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи все вищевикладене, вважає, що прокурором подано необґрунтовану та безпідставну апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.10.2025.
Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту, проти апеляційної скарги прокурора заперечили, прокурор ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного та підтримав апеляційну скаргу прокурора САП.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі є необґрунтованими.
Слідчим суддею встановлено такі обставини.
Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22024000000001148 за ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 384, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК (т. 1 а. с. 49-52).
18.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК (т. 2 а. с. 63-72).
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2025 (справа № 761/25195/2025, провадження № 1-кс/761/16847/2025) до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 18.06.2025, тобто по 16.08.2025. Визначено підозрюваному ОСОБА_5 заставу у межах 100 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 000 (триста два мільйони вісімсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, а саме: (1) прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; (2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (3) утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні; (4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України; (5) носити електронний засіб контролю. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, а також строк дії ухвали визначено до 16.08.2025.
Ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.08.2025 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2025 (справа № 761/25195/2025, провадження № 1-кс/761/16847/2025), на запобіжний захід у виді застави в розмірі 100 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 302 800 000 (триста два мільйони вісімсот тисяч) гривень. Негайно звільнено ОСОБА_5 з-під варти в залі суду (т. 1 а. с. 53).
Детектив НАБУ звернувся із клопотанням, погодженим прокурором САП, до слідчого судді ВАКС про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 із застави на тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Захисником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 із застави на особисте зобов`язання.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя дійшов таких висновків: існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконного впливу підозрюваного на свідків (більшість яких є діючими суддями), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків; враховуючи вагомі обставини, що доводять ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також майновий стан підозрюваного, застава у розмірі 20 000 000 грн не є завідомо непомірною для підозрюваного; застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого суді, оскільки такі відповідають вимогам законодавства та встановленим обставинам кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, однією із обов`язкових умов, яку повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу стосовно особи, є наявність обґрунтованої підозри.
Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені, однак воно висвітлене у практиці Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), що підлягає застосуванню українськими судами.
Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011).
Від фактів, які є причиною виникнення підозри не вимагається такого ж рівня переконливості, як від тих, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку. Крім того, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування. Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, дослідивши фактичні дані, що містяться в таких документах:
- матеріалах судової справи № 14/312 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Дочірнього підприємства «Прикарпатзахідтранс» Південно - Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» щодо витребування з незаконного володіння частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок» та «Грозний - Армавір - Трудова» (т. 3 а.с. 32-273, т. 6 а.с. 219-264);
- звіті автоматизованого розподілу судової справи між суддями по справі № 14/312 від 31.03.2025, згідно з яким судді ОСОБА_11 було розподілено вказану справу при наявності інших менш завантажених суддів (т. 3 а.с. 275);
- протоколі огляду від 21.04.2025 відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та порталу Судової влади у мережі Інтернет разом з додатком, а саме: відомостей про судові рішення, учасників судових засідань у справі №14/312 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Дочірнього підприємства «Прикарпатзахідтранс» Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 3 а.с. 6-20);
- листі - роз`ясненні Офісу Генерального прокурора від 21.05.2025, у якому зазначається про очевидне ігнорування суддями при розгляді судової справи №14/312 матеріалів справи та порушення останніми норм матеріального права (т. 3 а.с. 1-5);
- отриманих під час проведення ДКР (на підставі ухвал слідчих суддів Апеляційного суду м. Києва) записах розмов ОСОБА_23 по мобільному телефону НОМЕР_5 , зафіксованих (в тому числі) у протоколі додаткового огляду від 14.02.2022, з представниками російського уряду ОСОБА_24 та головою правління і президентом ПАО «Транснефть» ОСОБА_25 щодо імовірного заволодіння нафтопродуктопроводом (т. 4 арк. 1-95);
- висновку експерта Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки від 07.06.2022 №35/4, яким підтверджено участь ОСОБА_23 в розмовах, зафіксованих в протоколі додаткового огляду від 14.02.2022 (т. 4 а.с. 96-125);
- висновку експерта Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки від 09.06.2022 №36/4, яким підтверджено участь ОСОБА_25 в розмовах, зафіксованих в протоколі додаткового огляду від 14.02.2022 (т. 4 а.с. 126-139);
- висновку експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової психолого - лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні від 14.02.2023 №15604/15605/22-39/5168/23-61, у якому визначено значення слів «руководитель», «у нашего», «начальник», тощо (т. 3 а.с. 140-176);
- протоколі огляду від 23.01.2023 (огляд оптичного носія типу DVD-R марки «Verbatim» заявленим об`ємом пам`яті 4,7 Gb із заданою назвою «Огляд 16.01.2023», із маркувальним записом: MAP6 43XH15012406 1, на якому збережені завантаженні аудіофайли з прослушками ОСОБА_23 ) - огляд записів розмов ОСОБА_23 , що містились в мережі «Інтернет» (розмовами зафіксовано дії щодо імовірного заволодіння нафтопродуктопроводом, в тому числі, як елементу, дії, ймовірно спрямовані на здійснення впливу на суд) (т. № 5 а.с. 10-59);
- висновку експерта Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки від 02.02.2023 №19/4, яким підтверджено участь ОСОБА_23 в розмовах, зафіксованих в протоколі огляду від 23.01.2023 (т. № 5 а.с. 60-75);
- висновку експерта Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки від 07.02.2023 №18/4, яким підтверджено участь ОСОБА_25 в розмовах, зафіксованих в протоколі огляду від 23.01.2023 (т. 5 а.с. 76-86);
- протоколі додаткового огляду від 20.02.2023 - огляд відомостей одержаних від операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лафселл», ПрАТ «ВФ «Україна» по мобільному телефону НОМЕР_5  - підтвердження дійсності телефонних з`єднань ОСОБА_23 з представниками Російської Федерації, розмови під час яких описані в протоколах огляду від 14.02.2022 та 23.01.2023 (т. 5 а.с. 152-159);
- протоколі огляду від 21.07.2025, у якому зафіксовано співставлення прийнятих в межах судової справи рішень з хронологією розмов ОСОБА_23 (т. 5 а.с. 160-165):
«Звукозаписи розмов ОСОБА_23 : 04.03.2015 за текстом протоколу огляду від 14.02.2022 між ОСОБА_25 (голова правління та президент АТ «Транснефть», рф) та ОСОБА_23 відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - арк. 37-38) - ОСОБА_26 : «…дополнительно большая справка, посмотри там, десятого числа в суд там, как, чего, кто, вся текущая информация на сегодняшний день в этой справке». ОСОБА_27 : «…я уже все отдал ему, это я отдал, там где отдельно было лист по Ровно…»
Матеріали судової справи № 14/312: 04.03.2015 ВАТ «АК Транснафтопродукт» подає до Вищого Господарського суду України пояснення до касаційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 у справі №14/312 щодо того, що частина трубопроводу Грозний - Армавір - Трудова, що проходить по території України, була списана з балансу ВАТ «Північно - кавказький транснафтопродукт» з наступним демонтажем, до яких долучає копію листа АТ «Чорноморські магістральні нафтопроводи» від 26.02.2015 №ЧТН-01-23-05/6085; копію акту №1 на списання основних засобів від травня 2002 року.
Ухвала Вищого господарського суду України від 10.02.2015, справа № 14/312 «Відкласти розгляд касаційних скарг ДП «ПрикарпатЗахідтранс» ….. на 10.03.2015 о 12:15»
Ухвала Вищого господарського суду України у справі № 14/312 від 10.03.2015 «Відкласти розгляд касаційних скарг …..на 17.03.2015 о 12:15….»
Звукозаписи розмов ОСОБА_23 :
18.03.2015 за текстом протоколу огляду від 23.01.2023 між ОСОБА_25 (голова правління та президент АТ «Транснефть», рф) та ОСОБА_23 відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - ст. 36-38) - ОСОБА_26 : «Вот только вчера высший Хозяйственный суд». ОСОБА_27 : «Да, я ж узнаю…». ОСОБА_26 : «Это окончательный вердикт». ОСОБА_27 : «Нет». ОСОБА_26 : «По сути всё уже». ОСОБА_27 : «Нет, ОСОБА_28 , смотрите. Я думаю, что это не окончательный, да... А, ну я ж не знал про это решение …». ОСОБА_26 : «Мы подаём..». ОСОБА_27 : « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_26 : «Мы подаём в Верховный, но это…, и если примут, еще ОСОБА_29 …». ОСОБА_27 : «… вы все подавайте, а я сейчас в течение 2-3 часов буду у него, да. Во-первых, спрошу, что это такое и что мы дальше делаем. Поэтому я через несколько часов на Вас выйду по этому поводу….. он знает, я не знаю, это или он прозевал, ну я не знаю, короче, не хочу за него говорить».
У подальшому, цього ж дня, 18.03.2015 відбулась наступна розмова, з контексту якої можна дійти висновку про узгодженість дій фігурантів щодо позапроцесуального впливу на учасників судового розгляду в цілому та на суддів зокрема (пряма мова, повний текст наведено у протоколі) - ОСОБА_27 : « ОСОБА_28 , значит, ничего не меняется, всё идём по плану. Возбудят, посадят, уволят. Всё сделают, как надо»; ОСОБА_26 : «Ну сейчас осталось решение суда»; ОСОБА_27 : «… всё сейчас сделают. … жалобу я сказал. Вы пишите, всё нормально, там будет два. Там будет... Он хочет заставить их сделать прокурора, отдельно, и вы жалобу подавайте. То есть ничего не меняется, всё он там вчера все команды дал. Ну, короче, там реакция очень резкая, всё будет нормально. Поэтому мы никаких планов не меняем, ОСОБА_28 ».
Матеріали судової справи № 14/312:
Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2015 у справі № 14/312 касаційні скарги ДП «ПрикарпатЗахідтранс», Федерального агенства з управління державним майном Російської Федерації, Південно-Західного акціонерного товариства трубопроводного транспорту нафтопродуктів Російської Федерації на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 у справі № 14/312 залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 у справі № 14/312 залишено без змін.
Судове рішення було прийнято у складі колегії суддів: ОСОБА_30 (головуючого), ОСОБА_31 (доповідача) та ОСОБА_32 .
Звукозаписи розмов ОСОБА_23 :
24.03.2015 за текстом протоколу від 23.01.2023 між ОСОБА_25 (голова правління та президент АТ «Транснефть», рф) та ОСОБА_23 відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - ст. 40-41) - ОСОБА_26 : «Товара нет, товар отобрали…». ОСОБА_27 : «этот вопрос здесь внутренний, пусть думает тот, кто собирается приобретать…. вы идите так, как мы и договаривались, это его вопрос … тут они занимаются…». ОСОБА_26 : «де юре у нас нет ее, так получается». ОСОБА_27 : «это нюансы, давайте, считайте, что у вас все есть…. с ним договорился, что мы работаем по плану - он своё обеспечивает, мы своё обеспечим… он сказал, что он всё сделает».
30.03.2015 за текстом протоколу від 23.01.2023 між ОСОБА_25 (голова правління та президент АТ «Транснефть», рф) та ОСОБА_23 відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - ст. 42-43) - ОСОБА_27 : «Я чего звоню. Я сейчас еду просто к этому, к нашему главному, да» ОСОБА_26 : «с его ребятами ну договорились где-то на пятое-шестое, и к тому же, сейчас суд перенесли на седьмое или на восьмое». ОСОБА_27 : «..я тут поддерживаю, по судам я тогда буду всё здесь держать максимально..».
Матеріали судової справи №14/312:
20.03.2015 Начальник відділу забезпечення роботи секретаря четвертої судової палати Вищого Господарського суду України ОСОБА_33 (згадується в показах свідка) тільки формує супровідний лист від 30.03.2015 №05-22/91 про повернення матеріалів до Господарського суду Рівненської області.
30.03.2015 ДП «ПрикарпатЗахідтранс» подає до Господарського суду Рівненської області Заяву про перегляд рішення у справі №14/312 у зв`язку з нововиявленими обставинами, до якої долучає копію листа АТ «Чорноморські магістральні нафтопроводи» від 26.02.2015 №ЧТН-01-23-05/6085; копію акту №1 на списання основних засобів від травня 2002 року - аналогічні тим, що вже були подані до Вищого господарського суду».
Згідно звіту автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 31.03.2015 для розгляду заяви ДП «ПРИКАРПАТЗАХІДТРАНС» про перегляд за нововиявленими обставинами від 30.03.2015 суддею по справі призначено ОСОБА_11 .
Ухвалою від 31.03.2015 ОСОБА_11 відкладає вирішення питання про прийняття заяви ДП про перегляд за нововиявленими обставинами справи №14/312 до повернення матеріалів з Вищого господарського суду України.
Звукозаписи розмов ОСОБА_23 :
06.04.2015 за текстом протоколу від 23.01.2023 між ОСОБА_25 (голова правління та президент АТ «Транснефть», рф) та ОСОБА_23 відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - ст. 44-45) - ОСОБА_27 … «Значит, вот сейчас будет суд восьмого …. Значит там суд, мы с ним договорились сегодня так … Он сказал о том, что ... отправим на первую инстанцию. Для того, чтоб всё решить, и потом это закрыть. И всё».
Матеріали судової справи №14/312:
Ухвалою від 07.04.2015 ОСОБА_11 приймає заяву Дочірнього підприємства «Прикарпатзахідтранс» Південно - Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів Російської акціонерної компанії «Транснафтопродукт» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 року у справі №14/312 до розгляду.
Звукозаписи розмов ОСОБА_23 :
20.04.2015 за текстом протоколу від 23.01.2023 між ОСОБА_25 (голова правління та президент АТ «Транснефть», рф) та ОСОБА_23 відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - ст. 49) - ОСОБА_27 : «… в пятницу [17.04.2015] общался с нашим тут главным, да, по поводу известного объекта и он сказал: «Всё там делается, пока команды есть, поэтюму мы идем вперед»; ОСОБА_26 : «Завтра в Ровно... И завтра [вівторок, 21.04.2015] они будут его рассматривать на предмет возвращения на новое рассмотрение»; ОСОБА_27 : «Да, ну он помнит это всё, он всё знает там … Я ж сказал по вторнику [вівторок, 21.04.2015] …. Ну, послушайте, он же должен быть заинтересован, правильно?».
Матеріали судової справи №14/312:
21.04.2015 ДП «ПрикарпатЗахідтранс» подає клопотання, яким долучає: акт №1 на списання основних засобів ВАТ «Северо-Кавказький Транснефтепродукт» травень 2002; акт №1 на списання основних засобів ВАТ «Северо-Кавказький Транснефтепродукт» від 17.08.2002; лист заступника міністра палива та енергетики рф від 06.12.1998 №М-871 про консервацію Нафтопродуктопроводу «Грозний-Армавір» і «Грозний-Трудова»; лист ВАТ «Северо-Кавказький Транснефтепродукт» від 10.02.1998 № 60/17.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.04.2015 у справі № 14/312 задоволено заяву ДП «ПрикарпатЗахідтранс» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312 та скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 22.03.2011 у справі № 14/312.
Звукозаписи розмов ОСОБА_23 :
16.09.2016 за текстом протоколу огляду від 14.02.2022 між ОСОБА_23 та особою на ім`я « ОСОБА_34 » (ймовірно посадова особа Російської Федерації - помічник чи заступник ОСОБА_24 , який в період з 2014 по 2020 рік обіймав посаду заступника голови Уряду рф) відбулась наступна розмова (пряма мова, повний текст наведено у протоколі - ст. 16-167) - ОСОБА_27 : «….Когда мы это делали, отменяли и поотмяняли. Более того, оно оспаривается в суде Верховном до сих пор. Вот я вчера, собрал там своих юристов. Мы дали заключение нашему главному по поводу того, где провести еще одну экспертизу, чтобы снять этот вопрос...».
Матеріали судової справи № 14/312:
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.02.2016 у справі № 14/312 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Державному підприємству «Український державний науково - дослідний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу (м. Дніпродзержинськ, вул. Горобця 2)»;
- показаннях свідка ОСОБА_23 , викладених під час допиту 04.05.2022 та стенографованих за наслідками огляду від 12 травня 2022 року, зокрема, на запитання детектива: «Чи обговорювали з ОСОБА_25 обставини судового спору щодо Української частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара-Західний» напрямок», ОСОБА_23 відповів: «Ні, такої необхідності не було. Єдине згадування, як я уже сказав, він сказав, що там є спір з цього приводу. В Рівненському господарському суді. Все. Я це почув і це передав пану ОСОБА_35 . В чому полягав цей спір мені було невідомо. Відповідь ОСОБА_36 я вже сказав. Чи «ми розберемося», чи «ми вирішимо», щось таке» (т. 5 а.с. 87-126);
- протоколі огляду від 23 травня 2022 року публікації, розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_3 на Інтернет- сторінці відеохостингу «YouTube» з назвою « ОСОБА_37 розповів про виведення з державності нафтопроводу і закупівлю вугілля в «Л/ДНР»: «… Так вот для того, чтобы дать возможность «Транснефти» продать эту трубу, необходимо было сделать все, чтобы «Транснефть» снова владела и принимала решение о продаже этой трубой. И здесь господин ОСОБА_35 решал все вопросы как судебной системы, так и в вопросах административных органов через возможности президентской должности и административного влияния: суды, прокуратура, Антимонопольный комитет...» (т. 5 а.с. 127-133);
- висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки від 26.08.2022 № 67/4, яким підтверджено участь ОСОБА_23 в розмовах, зафіксованих в протоколі огляду від 23.05.2022 (т. 4 а.с. 134-135);
- висновку експерта Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки від 19.09.2022 № 446/1, яким підтверджено зображення особи ОСОБА_23 на відеозаписах, які зафіксовані в протоколі огляду від 23.05.2022 (т. 4 а.с. 136-145);
- висновку експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні від 18.07.2022 №16334/16335/22-61, відповідно до якого відомості повідомлені ОСОБА_23 та зафіксовані в протоколі огляду від 23.05.2022, повідомлені ним щиро та без здійснення на нього психологічного тиску (т. 4 а.с. 146-151);
- висновку експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комісійної судової будівельно - технічної експертизи у кримінальному провадженні від 04.02.2021 № 6567/20-42/6568/6569/20-43, згідно з яким: «можливо стверджувати, що нафтопродуктопровід «Самара - Західний напрямок» в частині, що проходить територією України…. є частиною магістрального трубопроводу (ст. 160 Висновку)» (т. 6 а.с. 102-182);
- висновку експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 24.09.2024 № 19/24/1-159-СЕ/19, згідно з яким: «…нафтопродуктопровід Самара - Західний напрямок та його складові частини, що проходять територією України, є магістральним нафтопродуктопроводом (ст. 90 Висновку, п. 2.4)….» (т. 7 а.с. 1-46);
- показаннях свідка ОСОБА_38 (зафіксованих в журналі судового засідання від 28.02.2025 - допит під час досудового розслідування в судовому засіданні), яка, зокрема, зазначила: «… ОСОБА_5 неодноразово звертався до мене та вимагав залишити за росією нафтопровід. Мотивував він таку необхідність проханням Президента України ОСОБА_39 …» (т. 7 а.с. 48-51);
- показаннях свідка ОСОБА_14 , викладених в протоколі допиту від 29.04.2025 (в 2017 році суддя Рівненського апеляційного господарського суду - головуюча суддя колегії суддів, які розглядали апеляційні скарги ФДМУ, Заступника Генерального прокурора України, Заступника прокурора Рівненської області щодо скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 21.04.2025 у справі №14/312 (нововиявлені суддя ОСОБА_11 ), за наслідком чого винесли постанову від 24.06.2015 про залишення апеляційних скарг без задоволення), яка, зокрема, повідомила: «… ОСОБА_18 повідомив, що до мене хоче зайти ОСОБА_5 та дещо обговорити. Приблизно через годину до мого кабінету зайшов ОСОБА_5 . Він представився та сказав, що в мене в провадженні перебуває апеляційна скарга на рішення судді Господарського суду Рівненської області ОСОБА_11 у справі №14/312 про перегляд рішення від 2011 року за нововиявленими обставинами. Після цього, він попросив звернути увагу на цю справу…. Після цього до мене приблизно двічі заходив ОСОБА_18 , який тоді займав посаду заступника голови суду, та нагадував, що у мене є така справа. Наскільки я розуміла він нагадував мені з метою контролю на прохання ОСОБА_5 … з розмови зі ОСОБА_5 та подальшого спілкування з ОСОБА_18 я зрозуміла, що вони хочуть щоб рішення ОСОБА_11 було залишено в силі» (т. 7 а.с. 52-55);
- показаннях свідка ОСОБА_17 , викладених в протоколі допиту від 31.07.2025 (в 2017 році суддя Рівненського апеляційного господарського суду - головуюча суддя колегії суддів, які розглядали апеляційну скаргу на рішення господарського суду Рівненської області від 30.08.2017 у справі № 14/312 (рішення по суті на користь ТОВ «Прикарпатзахідтранс», суддя ОСОБА_12 ), за наслідками чого винесли постанову від 18.12.2017 про залишення апеляційної скарги без задоволення), яка, серед іншого, зазначила: «..По-перше, я не вважаю, що найперше рішення від 2011 року … підлягало скасуванню у зв`язку із нововиявленими обставинами. У матеріалах справи, наскільки пригадую, були наявні листи представника відповідача, що стосувались ділянки нафтопроводу Грозний-Армавір-Трудова, які на їх думку містили відомості про нововиявлені обставини, які не були відомі раніше і як наслідок не досліджувались судом. Однак, в матеріалах справи ці відомості були, це можна легко перевірити. Тобто ця інформація не могла бути використана як нововиявлена обставина. По-друге, висновок експертизи на який посилалась суддя ОСОБА_12 при прийнятті рішення від 30 серпня 2017 року стверджував, що нафтопровід Самара - Західний напрямок є новим об`єктом, оскільки співробітники Прикарпатзахідтранс його якісно обслуговували та проводили ремонт, а також модернізацію. Знову ж таки, це не дослівно, наскільки пригадую. Але такі твердження, на мою думку, суперечать фактам і піддаються розумній критиці. В технічних матеріалах щодо вказаного нафтопроводу, які містились в матеріалах справи, зазначалось, що він був побудований за часів СРСР, приблизно в 70-х роках ХХ століття, тому ніякої мови про новий об`єкт йти не могло. Після визначення мене головуючою у складі колегії суддів тодішній голова Рівненського апеляційного суду ОСОБА_18 викликав мене до себе в кабінет, який розташовувався на 2-му поверсі будівлі, та сказав, що в мене в провадженні перебуває справа № 14/312, вона дуже серйозна і перебуває на контролі на найвищому рівні, з його слів у «самого главного», головою він кивнув вверх, підкреслюючи поважність особи, а тому потрібно залишити в силі рішення першої інстанції. Я відповіла, що ще не знайомилась з матеріалами справи і на це потрібен час. Але він дав мені зрозуміти, що це не має ніякого сенсу і все одно потрібно залишити в силі рішення першої інстанції. Після того як я вивчила матеріали апеляційної справи і скарги я пішла до ОСОБА_18 і сказала йому прямо, що це «повна хрєнь», це дослівно. Йому це не сподобалось, чого він не приховував, він знову почав мені казати, що справа на контролі у «самого главного» - ОСОБА_5 (колишній голова Вищого господарського суду) і навіть далі, але хто саме далі він не сказав…. Мало того, що тут відсутня нововиявлена обставина, однак її наявність вже підтверджена іншою колегією суддів, то ми підтримуючи рішення суду першої інстанції фактично передаємо трубу дочці російської компанії.. У подальшому, мені стало відомо …, що ОСОБА_18 після моєї відмови прийняти необхідне рішення їздив в Київ до ОСОБА_5 та сказав йому, що я неадекватна і він не може гарантувати прийняття необхідного рішення у справі №14/312. Подальший розгляд цієї справи відбувався в звичайному режимі. Жодних інших комунікацій з ОСОБА_18 у мене не відбувалось. Інші судді з колегії матеріали справи №14/312 не опрацьовували, навіть не знайомились з ними. Після судового засідання в нарадчій кімнаті ОСОБА_16 та ОСОБА_15 проголосували проти задоволення апеляційних вимог, мене це шокувало. Жодних пояснень чому саме таке рішення я не отримала. Для повного розуміння я поясню, що згідно вимог законодавства головуючий суддя голосує останнім, тобто формально мій голос вже не мав будь - якого значення. Звісно, я могла висловити окрему думку, однак, я побоялась це робити, все таки ОСОБА_18 неодноразово наголошував, що ця справа перебуває на контролі у ОСОБА_5 та навіть вище. Я хвилювалась за свою кар`єру та життя в цілому. Після винесення такої постанови, я прийшла до себе в кабінет та сказала помічниці переписати повністю рішення суду першої інстанції і жодного висновку не вставляти… Після виготовлення помічницею повного тексту постанови, я не читаючи його підписала» (т. 7 а.с. 57-59);
- показаннях свідка ОСОБА_40 , викладених в протоколі допиту від 08.05.2025 (помічник судді ОСОБА_17 ), яка, зокрема, повідомила: «…Під час підготовки і спілкування з суддею перед початком судового розгляду апеляційної скарги у справі №14/312, ОСОБА_41 мені сказала, що це повна «хрєнь» (дослівно). Мало того, що тут відсутня нововиявлена обставина, однак її наявність вже підтверджена іншою колегією суддів, то ми підтримуючи рішення суду першої інстанції фактично передаємо трубу дочці російської компанії. Моя позиція під час доповіді судді теж була: щодо рішення місцевого господарського суду є багато питань, і залишати його без змін є незрозумілим. Тоді, ОСОБА_41 пояснила мені, що її викликав голова суду і в категоричній формі заявив, що рішення треба залишити без змін, оскільки це вказівка зверху. Зі слів судді, вона намагалась пояснити, що воно незаконне і його неможливо залишити без змін. Наскільки я пам`ятаю, взаєморозуміння ОСОБА_41 з ОСОБА_18 не знайшла. В подальшому після винесення постанови, ОСОБА_41 сказала мені переписати повністю рішення суду першої інстанції і жодного власного висновку не вставляти. Після виготовлення мною повного тексту постанови, ОСОБА_41 не читаючи його підписала» (т. 7 а.с. 60-62);
- показаннях свідка ОСОБА_13 , викладених в протоколі допиту від 05.06.2025 (в 2015 році голова Господарського суду Рівненської області), який, серед іншого, зазначив: «…. на весні 2015 року… на окружній дорозі міста Житомир, а саме в готельно-ресторанному комплексі «Губернія», я мав зустріч з тодішнім головою Вищого господарського суду України ОСОБА_5 , ініціатором якої виступив він. Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив мені, що до Господарського суду Рівненської області надійде для розгляду заява про перегляд рішення у справі №14/312 за нововиявленими обставинами та просив звернути на неї особливу увагу. Так, з його слів вказана справа перебувала на контролі на найвищому рівні та по ній існує визначена «державницька» позиція, якої варто дотримуватися та потрібно очікувати. Як я зазначив під час попередніх допитів, розгляд заяви директора ДП «ПрикарпатЗахідтранс» про перегляд рішення у справі № 14/312 за нововиявленими обставинами здійснювала суддя ОСОБА_11 …Вказану заяву суддя ОСОБА_11 задовольнила та у подальшому за клопотанням сторони відповідача призначила проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі. Однак, у зв`язку з тим, що на початку 2016 року вона перебувала у відпустці, а відповідь від експертної установи надійшла та потрібно було надати їй оцінку, справу було передано до системи авторозподілу для визначення нового судді, який її розглядатиме. Таким суддею було визначено ОСОБА_12 . Перед суддею ОСОБА_12 постало проблемне питання якій саме експертній установі доручити проведення такої експертизи. Враховуючи складність питання ОСОБА_12 звернулась до мене за порадою. Наскільки я пригадую, я відповів їй, що мені потрібно порадитись з керівництвом. Після чого я набрав ОСОБА_5 для того щоб визначитись як правильно діяти в ситуації, яка склалась. ОСОБА_5 вислухавши це питання сказав, що для його вирішення потрібен час. Через декілька днів….він повідомив мені, що проведення вказаної експертизи необхідно доручити Державному підприємству «Український державний науково - дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу», яке знаходилось в м. Дніпродзержинськ (нині - м. Кам`янське) Дніпропетровської області…. Я повідомив про це ОСОБА_12 і ми до цього питання більше не повертались. Після надходження до суду висновку експертизи та його опрацювання ОСОБА_12 знову прийшла до мене та була дуже здивована, оскільки висновок стверджував, що нафтопродуктопровід «Самара - Західний напрямок» є новим об`єктом та не являється магістральним нафтопродуктопроводом і таким чином рішення необхідно приймати на користь відповідача, тобто дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» власником якого являється російське підприємство. Я зв`язався з ОСОБА_5 , оскільки ситуація виглядала дуже дивною, на що отримав відповідь, що потрібно приймати рішення на підставі наявного висновку експертизи, оскільки більше ніхто таку експертизу провести не зможе. Отриману відповідь я передав ОСОБА_12 . Враховуючи вказані обставини суддею ОСОБА_12 було прийнято рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів та вказаного висновку експертизи. Додатково хочу зазначити, що перебігом справи №14/312 приблизно з моменту передачі вказаної справи судді ОСОБА_12 почав опікуватися тодішній голова Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_18 , який часто телефонував мені та дублював прохання ОСОБА_5 , зазначаючи, що ця справа перебуває на контролі на найвищому рівні та по ній існує «державницька» позиція…» (т. 7 а.с. 63-65);
- показаннях свідка ОСОБА_12 , викладених в протоколі допиту від 08.05.2025 (суддя господарського суду Рівненської області, яка ухвалила рішення від 30.08.2017 у справі №14/312 яким відмовила в позові Заступника Генерального прокурора в інтересах ФДМУ та фактично визнала право власності на частину магістрального нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок», що знаходиться на території України за ТОВ «Прикарпатзахідтранс»), яка повідомила, зокрема, таке: «Після надходження від Волинського відділення Львівського НДІСЕ листа про неможливість проведення експертизи, призначеної у справі № 14/312 суддею Господарського суду Рівненської області ОСОБА_11 , переді мною постало проблемне питання якій саме експертній установі доручити проведення такої експертизи. Враховуючи її складність мені потрібно було порадитись з керівництвом та попросити про допомогу з їх боку у вирішені цієї ситуації. Тому я пішла до тодішнього голови Господарського суду Рівненської області ОСОБА_13 та озвучила існуючу проблему. На скільки пригадую він повідомив, що питання дійсно важке і для його вирішення йому потрібно поспілкуватися з вищим керівництвом. Через певний час… ОСОБА_13 викликав мене та сказав, що по вказаній справі існує «державницька» позиція та отримав від вищого керівництва вказівку доручити проведення експертизи Державному підприємству «Український державний науково - дослідний проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу»… Яким чином і хто саме з «вищого керівництва» передав таку вказівку ОСОБА_13 мені не відомо, оскільки останній про це мені нічого не казав, а я не запитувала… Після надходження до суду висновку експертизи та його опрацювання я була дуже здивована, оскільки вона стверджувала, що нафтопровід «Самара - Західний напрямок» є новим об`єктом та не являється магістральним нафтопроводом і таким чином рішення необхідно приймати на користь відповідача, тобто дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс». Я одразу ж пішла до ОСОБА_13 та повідомила йому про вказані обставини, на що, наскільки пригадую, отримала відповідь, що йому необхідно порадитись з «вищим керівництвом». ….через декілька днів після цієї розмови ОСОБА_13 повідомив мені, що прийдеться приймати рішення на підставі наявного висновку експертизи, оскільки, зі слів «вищого керівництва» більше ніхто таку експертизу провести не зможе….» (т. 7 а.с. 66-68);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_17 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема:
розмови з ОСОБА_15 (суддя колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду, які розглядали апеляційну скаргу на рішення господарського суду Рівненської області від 30.08.2017 у справі 14/312 (рішення по суті на користь ТОВ «Прикарпатзахідтранс», суддя ОСОБА_12 ), за наслідками чого було прийнято постанову від 18.12.2017 про залишення апеляційної скарги без задоволення): « ОСОБА_42 - Про то шо ми підписали повнейшу хрень. Але перед нами повнейшу хрень підписала ОСОБА_43 - При чем тут ми крайні? Ти понімаєш в чем… їхній вопрос…що дали вказівку і шо цю вказівку протримали через всі інстанції… А якщо була якась вказівка і хтось про це скаже, то тоді шо получається?…»;
розмова з ОСОБА_40 : « ОСОБА_42 - … він мене визвав і тіпа шо вот ето с центра тіпа шо це зверху тіпа самий главний і тіпа тут треба залишити без змін. Ну він як …в нього ж конструктивного разговора немає… ОСОБА_47… ну яка нововиявлена (неценз. сл.) обставина, я понімаю 25-й раз нововиявлена обставина та довідка якщо вона є там в яком то томі даже. Яка нововиявлена в … обставина шо той.. шо його не було уже як там куча матеріалів про це….коли він мене визвав і сказав шо я тебе (нерозб.) ймовірно звільню, для мене була (неценз. сл.) потому що це передача 17-й рік, повністю росії….воно поїхало тоді в Київ і сказала шо я неадекватна…. шо нам тіпа кваліфікаційні шо ми не пройдемо кваліфікаційне оцінювання… так слушай, зараз я аналізую, дєло в том шо воно ж було коли я кваліфікаційні проходила…він сказав шо тіпа ми не пройдем кваліфікаційне шо ОСОБА_44 постарається шо ми не пройдем кваліфікаційне…ну тіпа сказав шо єслі ми тіпа ну …підем протів то буде….ну тіпа ми не пройдем кваліфікаційне оцінювання….Скажи, якесь відношення нормальне…дивись чотири справи які він нажимав….трубу…ну трубу ми по суті зробили, але тіпа…з яким етім…А всі повелися на погрози….що кваліфоцінювання…» (т. 7 а.с. 92-98);
-протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_17 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема:
розмови з ОСОБА_14 (суддя : « ОСОБА_42 -…Тихо. Мене визвав тоді ОСОБА_45 , ну сказав, що в тебе от є справа, ти повинна тут залишить без змін, ти тіпа сама главна тут, да я говорю ОСОБА_46 мені нада почитать, мені ОСОБА_44 не ОСОБА_44 , ну ОСОБА_46 ти ж знаєш яка в нього реакція, да тіпа там без мін і всьо, я почитаю справу, я почитала справу, ну сначала ОСОБА_47 почитала, потом я почитала, я прийшла до нього і сказала - тут повна хрень, ну тут полнейша хрень, він каже и не понімаєш у шо ти влізаєш, ну тіпа….Воно поїхало до ОСОБА_62, і ну ОСОБА_48 сказав, що перша неадекватна, ну тоєсть я, я так поняла, що була вказівка, ну перша неадекватна, всерівно є двоє, да? Я ж крайні думки не буду писать, правильно? То дивись, це я недавно, коли начались оці тєми, я в ОСОБА_49 узнала, що він вів його дєла і сказав…. Ну ОСОБА_45 , да, що він їх визивав і сказав, шо передав, що вони не пройдуть кваліфікаційне оцінювання, якщо не підуть…І шо ти хочеш сказать, що тебе ОСОБА_48 не прижимав по цій справі? ОСОБА_50 - Ну как тебе сказать, ну бил момент, але там не було такого шо.. ОСОБА_42 - Так як на мене давив? ОСОБА_50 - Да, ну чесно тобі кажу. ОСОБА_42 - Ну хорошо, а ти кажеш, на тебе не тиснули, а на мене тиснули і шо в подальшому, скільки, як мені себе захищати ОСОБА_51 - Я й себе не знаю як захищати, понімаєш? ОСОБА_42 - Все закончиться, єслі ніхто тіпа не скаже, шо ОСОБА_44 указував це все, ОСОБА_45 виконував, еслі це все не розкаже, то вони так ото галки поставлять і всьо..» (т. 7 а.с. 99-106);
-протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_17 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема:
розмови з ОСОБА_13 : « ОСОБА_42 - .. По перше там, я виносила після ОСОБА_52 , хоч вона і мені втирала в кабінєті, що вона бачила нововиявлені обставини, коли (неценз.сл.) нововиявлені обставини там не було, оцінки її не було в судовому рішенні, при чому тут оцінка, документи ці. Ладно, документи проїхали, визивав, ну я і сказала, що це повна хрєнь, він неадекват, ти скажи, він це ж не він лобіровав цю справу? Її лобіровав і ОСОБА_53 , ну ОСОБА_54 ОСОБА_55 - Та та. ОСОБА_42 - Чи ОСОБА_56 лобіровал цю справу, ти мені в кабінєті сам сказав, тихо, що він тобі двісті раз лічно наярювал по цій справі… ОСОБА_57 - За кого говориш, за ОСОБА_58 - Да, коли вона була в тебе в провадженні. ОСОБА_57 - Ну давай так, ОСОБА_56 наярювал, це точно, да він наярював, коли вона була, він питався там ... Да контроліровать процес, шо там, як там, такі ці… Ну я так тобі скажу, перед тим як воно цей, мені ОСОБА_60 сам, казав шо вона буде така історія, але…Ну була зустріч, була при зустрічі….Да вот кому попадьот, ну тоесть така…Спочатку був ОСОБА_60 . ОСОБА_42 - Він тобі дзвонив? ОСОБА_57 - Да, да ОСОБА_61 він набирав, шо тіпа надо переговоріть, потом було шо тіпа ОСОБА_56 буде куріровати це питання…. ОСОБА_42 - Да, на мене ОСОБА_48 нажимав, ну і шо, він тобі чи то, я не повірю, шо ОСОБА_44 барабанив і ОСОБА_78 і тобі, нахр..н ти, нахр..н ти ОСОБА_62 , може раз сказав, а в основному це був… ОСОБА_42 - Коли була ця справа в тебе і ти говорив своїм суддям шо робить, так само як ОСОБА_56 говорив своїм суддям, тебе контроліровал ОСОБА_56 в той момент? ОСОБА_57 - Та ну і да, і ОСОБА_48 тоже. ОСОБА_42 - ОСОБА_63 паралєльно? ОСОБА_64 - Да, да… ОСОБА_65 більш конкретніше по кожних цих, а ОСОБА_44 ізначально тільки проговорили і все… Коли вже пішло, вже попало ОСОБА_66 вона не знала відверто шо робити.. Вона прийшла в кабінет я не знаю, що взагалі робити… їй треба призначать експертизу, вона не має навіть… тут ж якраз мова, питання навіть не в питаннях, а про куди призначали експертизу, вона тіпа я нічо не знаю, ніхто нічо не каже, от тоді була історія дійсно, набирали ОСОБА_67 питали, бо ОСОБА_48 шось тоді нє..Слухай, ніхто і ніяких руских тоді не було, ніхто нічо не знав, була державницька позиція, вот, все.. ОСОБА_81. - … так само мої ніхто не рипнувся, бо сказали, що ніхто кваліфікаційні вимоги не пройде, шо ОСОБА_44 таке сказав, шо там тіпа, єсли там перша буде (неценз. сл.), то всьо равно є двоє… Нє він мене раз визвав, чесно тобі скажу і сказав шо нада залишить без змін, я на нього такими глазками ну тіпа поморгала і я говорю що я ще не читала, я прочитаю і скажу, бо це указаніє від самого тіпа ОСОБА_68 , я говорю ну почитаю і скажу…а він це не шутки це серйозне державницьке значення. І всьо більше з ним разговору не було, но він поїхав до ОСОБА_67 і сказав, що я неадекватна ОСОБА_69 - В мене плюс мінус коли ОСОБА_68 слухав,… вона така трошки своєобразна, то він на скільки мені відомо сам сказав… ОСОБА_42 - Коли з ОСОБА_70 начиналось? ОСОБА_57 - Да він сам з нею спілкувався …і потім приїжджав і була розмова, вот вона до мене вже задовбала ходить шось тіпа там просить, ну шо вона могла просить, ну тільки перевод, вона ж тоді на Києв хотіла… ОСОБА_42 - Вона до ОСОБА_67 приходила за перевод ОСОБА_57 - Вони разом працювали як виявилось, в неї ж там мама працювала і вона працювала…і він в упрьок ставив шо вона до мене ходить сама… ОСОБА_71 , ОСОБА_70 вони всі працювали помічниками в цьому, а він тоді був суддею Вищого господарського, вони всі працювали….Та сама ОСОБА_72 , людина працювала, рік пропрацювала тільки, ну грубо говоря ще й досвіду такого не мала і тут з верхніх інстанцій з Апеляції, з цього … назовем це наполегливими проханнями. ОСОБА_42 - Законно? А я йому говорила ти возьми хоть сам почитай, а він зачем читать? Чуєш партія сказала, комсомол отвєтіл і всьо не обсуждається. Да, да ОСОБА_60 , да-да…» (т. 7 а.с. 107-117);
-протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.04.2025 стосовно ОСОБА_17 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема:
розмову з ОСОБА_16 ( ОСОБА_74 , суддя колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду, які розглядали апеляційну скаргу на рішення господарського суду Рівненської області від 30.08.2017 у справі № 14/312 (рішення по суті на користь ТОВ «Прикарпатзахідтранс», суддя ОСОБА_12 ), за наслідками чого прийняли постанову від 18.12.2017 про залишення апеляційної скарги без задоволення) та ОСОБА_14 ( ОСОБА_50 ): « ОСОБА_42 - ..Ну, давайте так, ОСОБА_75 ну буде ще допит, ми будем говорити правду?…я зі ОСОБА_76 не общалась, я його не знаю, но я з ОСОБА_77 общалась, почекайте. Я не понімаю вообще, томи що, останемся етіми в конце концов, тіпа крайніми? В цій ситуації, я казала ОСОБА_78 , шо це повна хрєнь, і ви зараз хоче те шо буде, то буде, ну ви такі інтєресні, шо буде, вони вообще не при ділах, я з ОСОБА_79 не знакома, мені похер…Це він знайомий з ОСОБА_76 , но я зато з ним знайома…Нє, ну почекайте через ОСОБА_62 і ОСОБА_83, і стать їх крайніми, ну слухайте, ви вообще соображаєте? Ну хто готові, як буде так буде? Ви понімаєте, нас зроблять козлами отпущєнія?... І на всю Україну нас.. ОСОБА_50 - А де гарантії, шо в цьому випадку нас не зроблять казлами отпущєнія? А чо ви послухались?»;
розмова з ОСОБА_15 ( ОСОБА_80 ): « ОСОБА_81 … Говориться про те, чи була на це рішення на нас, в нашому випадку, ясно що не ОСОБА_44 , бо ОСОБА_44 впливав на ОСОБА_83 , а ОСОБА_48 впливав на нас, вот в чьом.. при чьом тут висновок?...чи куріровав, канєшно… питання стоїть…, а на ОСОБА_62 тіпа чи давив там хто іще? Це нас вообще не гребе, ОСОБА_83 , те шо на нього давив ОСОБА_44…З ОСОБА_5 ясно що я по цій справі не общалась. Питання в нас в тому, чи тут чи на нас давив ОСОБА_48 по цій справі, а не висновок був. Так само ОСОБА_84 дьоргають за цією нововиявленою обставиною, такої там хрень не було. Вона каже оцінки не було надано, воно в матеріалах справи була - той акт…Ти просто не розбирався в матеріалах справи, бо воно…це куча лєт, воно тоді нихрена не значіло, бо партія сказала-комсомол отвєтіл єсть. Він мене визивав двічі, почитай, нє ну не почітай, а він мені сказав залишить без змін, бо це зверху, бо я головуюча, я пам`ятаю це. То він відреагував на це «почітай», як на дуру на мене, то єсть шо це аксіома, всьо без змін, і другий раз я прийшла до нього в кабінет, коли сказала, що це повна хрєнь. А знаєш почему це повна хрєнь? Потому що, я не то шо нововиявлена, нововиявлена вже визнала ОСОБА_85 шо нововиявлена, хрєн прості, ми просто своїм рішенням через рік після революції ми віддали русскім блін трубу, потому шо цей ДП «Прикарпат», він був повністю російськой інвєстіциєй, і моя ОСОБА_47 пригадала цю ситуацію повністю. Вона сказала, що я не стільки матюкалась шо тут нововиявлена, стільки на то що як ми можем бл..ть в 16-му році русским віддавать повністю нафтопровод і шо я … да, шо я повністю, я сказала повністю перепиши цю херню і я даже не буду її читать і підпишу. ОСОБА_80 - тіпа ваша постанова повністю совпадає з першой інстанцієй, шо ми нічого не міняєм ОСОБА_86 - ОСОБА_48 тоді попер до ОСОБА_62, і сказав тоді шо перша неадекватна, він мене більше не визивав… ОСОБА_87 мені щось ляпнув, що він кваліфоцінюванням його ш…., ну його, шугав кваліфоцінюванням, по цій мені більше…оце в мене з ним було два візита, ну ясно шо 16-й год токо власть помінялась, тока ОСОБА_88 ушол, тіки прийшов ОСОБА_44 , блін, всьо білн новий та вообщє капец. .. ОСОБА_48 куріровав це, я так поняла питання у нас і в них, бо мені даже ОСОБА_89 ні разу не позвонив по цій справі яка сітуація…То єсть він зі мною в приказном порядкє, я сказала шо хрєнь. Він поїхав до ОСОБА_62 доложив лічно, не по телефону, доложив шо це повна хрєнь, шо я неадекват, ну то там значіть двоє є адекатних вот і всьо… ОСОБА_87 признався… ну а ОСОБА_113 він сказав кваліфікаційна....При том, тут дуже багато людей задіяно, від ОСОБА_90 до ОСОБА_91 , ОСОБА_70 , у нас скільки человєк, хто знає хто на співпрацю пішов, хто шо де говорить, хто знає…потом, чуєш завтра-послєзавтра підозру получить не інтєрєсно, і зразу, напротязі 5 днів розгляд ВРП про твоє відсторонення від посади… ОСОБА_114. - ну да. .. постарались не в лучшем свєтє.. ОСОБА_42 - то єсть вначалє коли 15-й рік був, ну канєшно це все контроліровалось зверху Президентом, це всі органи работали так, ти понял суть? 16… дивись в чьом суть, нововиявлена обставина оця грьобана, вона пішла через 15 днів після того як визнано право власності за державою Україно, як тобі? ОСОБА_80 - начуділі… шо ОСОБА_44 … сюда дєньги спускались… ОСОБА_42 - а я думаю, дєньги спускались, тіки не нам, і це дуже харашо… ОСОБА_80 - це точно. ОСОБА_42 - Почекай а зараз да, єслі хтось не скаже, що це ОСОБА_48 руководив процесом» (т. 7 а.с. 118-127);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.04.2025 стосовно ОСОБА_13 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема:
розмови з ОСОБА_12 : « ОСОБА_92 не ждав, бо мене реально трохи роздраконили, я вже такий злий і на тих … і на того і ОСОБА_62 з його наполегливими тими вказівками… Я просто ну дуже здивований по тому, потомушо скажем так… тоді… назвем це наполегливе прохання ОСОБА_67…там від ОСОБА_93 , тоді коли ОСОБА_94 це… зробіть, проведіть, вислухайте, проведіть засідання. А коли тобі, в тебе ж було, ти ж пам`ятаєш, взагалі нічого …тоєсть державницька позиція…державницька…взагалі ніяких не було моментів.. державницька позиція і да на контролі… ОСОБА_5 на контролі тіпа Гаранта.. всьо як завжди, кожна.. кожна ця розказує державницька позиція а потім розбираємся і це… я не знаю…» (т. 7 а.с. 128-130);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_13 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема:
розмови з ОСОБА_15 : « ОСОБА_80 - .. ОСОБА_95 , от хто там були… хай їх довбуть.. Кажу, єслі там додовбуть, то тебе прив`яжуться сюда, шо тобі сказали і ти зробила.. ОСОБА_115. - …Те шо (нерозбірливо), ця шо була тоді вертикаль ця Л, товариш ОСОБА_96 , ОСОБА_45 мені на контроль це все, ці всі історії...»;
розмови з ОСОБА_18 (в 2017 році Голова Рівненського апеляційного господарського суду): « ОСОБА_57 - Мене напрягає товариш Л. Ти з ним спілкуєшся? Якось він.. ну яка його позиція ОСОБА_97 - Десь пів року я з ним вообще не спілкувався. Вот це я тільки через людину там говорив… ОСОБА_57 - Ми всі дорослі люди, ми все прекрасно розуміємо, що ми не могли вплинути на ту історію ніяк взагалі… ОСОБА_98 - В мене немає зараз комунікації, я можу зараз набрати запитати посередника…. на дні народженні, по моему це був вересень місяць. Після цього я його не бачив. Він мій телефон видалив в себе, я його теж видалив в себе… Я зараз наберу… Бо я з ним теж вже тижні два не говорив. Розкажу шо вчора визивали на допит. І спитаю чи він знає ситуацію що там рухається по ньому. І якщо там буде шось нове я тебе наберу (нерозбірливо) це з тобою і з (нерозбірливо)…» (т. 7 а.с. 134-140);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_13 (аудіоконтролю особи): розмови з ОСОБА_17 (аналогічні вищеописаним) (т. 7 а.с. 141-151);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_15 (аудіоконтролю особи): розмови з ОСОБА_17 (аналогічні вищеописаним) (т. 7 а.с. 152-154);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_15 (аудіоконтролю особи): розмови з ОСОБА_13 (аналогічні вищеописаним) (т.7 а.с. 155-156);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 24.04.2025 стосовно ОСОБА_14 (аудіоконтролю особи): розмови з ОСОБА_17 (аналогічні вищеописаним) (т. 7 а.с. 157-164);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.04.2025 стосовно ОСОБА_11 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема, висловлювання ОСОБА_11 : «…Ну так конечно, конечно потому, что в итоге он признает, что он давал мне указания… В итоге он признает, что давал мне указания. Это же его би уже посадили…Та там вообще безвыходь такая полная были. Даже если бы хотелось на него написать так некуда писать…» (т. 7 а.с. 165-168);
- показаннях свідка ОСОБА_99 , викладених в протоколі допиту від 04.06.2025, яка зокрема, повідомила таке: « ОСОБА_100 у свою чергу зобов`язувався вирішити питання з органами влади та судовими органами в країні» (т. 7 а.с. 69-71);
- показаннях свідка ОСОБА_101 , викладених в протоколі допиту від 20.12.2024 (особа, яка за версією органу досудового розслідування в 2015 році планувала працювати в сфері постачання нафтопродуктів, у разі перебування нафтопродуктопроводу «Самара - Західний напрямок» у власності держави, здійснювала використання потужностей даного нафтопродуктопроводу до подій в 2015 році): «…ми виходили, до речі, на суддю, яка відміняла. Вона сказала, що це чітко доручення…На запитання чи йде мова про ОСОБА_11 свідок повідомив: так, мабуть так, жінка. Ми виходили і ми говорили, давали свою позицію. Вона сказала, що на мене давили. Вона сказала, що мені чітко сказали, що робити. Тому для нас це був шок, те, що вона зробила…. Але хто саме давав доручення вона так і не сказала, тобто вона сказала, що Голова там мене нагнув, прогнув я винесла таке рішення, але винесла таке рішення тому, що була експертиза…» (т. 7 а.с. 72-78);
- показаннях свідка ОСОБА_101 , викладених в протоколі допиту від 25.12.2024, у яких він, серед іншого, повідомив: «.. На рахунок ОСОБА_102 , я не знаю. На цю особу не знаю. Я знаю, що ОСОБА_103 , от на ОСОБА_103 , яка відміняла по нововиявленим обставинам, от на неї давив голова суду…но чітко я пам`ятаю ім`я ОСОБА_104 . Чому я сказав ОСОБА_104 , а навіть не по прізвищу. Тому що, на неї давив голова суду... » (т. 7 а.с. 79-91);
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.04.2025 стосовно ОСОБА_5 (аудіоконтролю особи), у якому зафіксовано, зокрема, висловлювання ОСОБА_5 : «..Ну, во-первых, они ОСОБА_70 считают во всём сильно виноватой… Потому что она отменила. Первая. Рівненська - первая. Что она отменила. Но дело в том, что она не только отменила. Она назначила экспертизу. Я боюсь, что если получится. Ну грубо говоря, что с ней много людей разговаривало. И это кумулятивный эффект…Я боюсь председателя первой, почему?! Потому что мы то с ним разговаривали, но кроме меня он ещё разговаривал. А иначе откуда судьям взять экспертные учреждение и экспертные вопросы…Я просто не понимаю откуда у них такая бурная фантазия, что я вот ОСОБА_105 не услышал и мне позвонил ОСОБА_106 бы я ОСОБА_105 не услышал, ну максимум бы сослался на ОСОБА_35 . Но отвечая ОСОБА_107 , я уже понимал, кто говорил. Я бы уже и дальше это отвечал. Потому что адресат один…Хотя в принципе во власти ОСОБА_35 было действительно это решение сделать неисполняемым. Ну он наверное, решил с другого пути зайти, и раз и навсегда обрубить… И попробуй, скажи, что х..ня. Ну вопрос большой, большой… сказал, что они должны были кинуть ОСОБА_35 . А когда им судьями разбирается?!...Хуже всего это первая девочка…. Хер его знает, что она им может сказать. Просто я думаю, что ее там в основном додавливал председатель первый. Но если мы с ним тогда двое были…У мене не было вариантов. У меня, в принципе ситуация была идеальная. И если бы эты с…, п… е…. сделали новый розгляд, вообще б вопросов не было. Возможно, возможно, была би проблема что начали б меня… Что меня б придавливали этим, ну чем то придавливали, потому, ну. Просто тогда б решение прошло в Верховный суд 18 году, грубо говоря, еще одна экспертиза и все..» (т. 2 а.с. 177-187);
- висновку експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи від 13.05.2025 №4113/25-36/4114/25-61, у якому викладено результати досліджень розмов ОСОБА_5 зафіксовані в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.04.2025, зокрема, зазначено, що: «…мовна конструкція «председатель первой» «председатель первый» вжита у значенні «голова Господарського суду Рівненської області ОСОБА_13 »; «… лексична конструкція «первая девочка» та лексема «девочка» вжиті у значенні «суддя Господарського суду Рівненської області ОСОБА_11 »;
У мовленні ОСОБА_5 …. містяться висловлювання, у змісті яких наявна інформація про здійснення тиску з боку голови Господарського суду Рівненської області ОСОБА_13 та впливу з боку голови Вищого господарського суду України ОСОБА_5 на суддю Господарського суду Рівненської області ОСОБА_11 з метою винесення нею рішення від 21.04.2025 у справі №14/312 про перегляд за нововиявленими обставинами та призначення у справі експертизи;
У мовленні ОСОБА_5 …..міститься висловлювання, зміст яких вказує на його комунікацію з головою Господарського суду Рівненської області ОСОБА_13 , а також останнього з іншою особою (суддею Господарського суду Рівненської області ОСОБА_11 ), з метою забезпечення винесення певного судового рішення у господарській справі №14/312 та призначення експертизи;
У мовленні ОСОБА_5 …. містяться висловлювання, зміст яких вказує на наявність комунікації між ОСОБА_5 та заступником глави Адміністрації Президента України ОСОБА_20 щодо забезпечення необхідних судових рішень у господарській справі №14/312 та усвідомлення ОСОБА_5 того, що він діяв за дорученням та від імені п`ятого Президента України ОСОБА_108 ;
Виходячи зі змісту розмов….мовленнєва діяльність ОСОБА_5 є усвідомленою..» (т. 2 а.с. 193-201);
Вищенаведені доказі спростовують посилання апеляційної скарги сторони захисту на необгрунтованість підозри.
Так, отримання на адвокатські запити відповідей суддів про невтручання ОСОБА_5 в процес здійснення ними правосуддя не можуть категорично заперечувати його можливу участь у вчиненні кримінального правопорушення з огляду на вищенаведені дані негласних слідчих (розшукових) дій. 
Твердження захисника про не набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного через грубе порушення правил підслідності колегія суддів визнає безпідставним.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 481 КПК України письмове повідомлення про підозру судді, судді Конституційного Суду України, присяжному на час виконання ним обов`язків у суді, Голові, заступнику Голови, члену Вищої ради правосуддя, Голові, заступнику Голови, члену Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, працівникам Національного антикорупційного бюро України здійснюється Генеральним прокурором або його заступником.
А відтак, здійснення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 першим заступником Генерального прокурора не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не тягне за собою визнання вказаної процесуальної дії під час досудового розслідування незаконною.
Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на інші докази також не містить об`єктивних даних, які спростовують висновок слідчого судді.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на стадії здійснення судового контролю, не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри для застосування стосовно нього запобіжного заходу, а тому наразі не надається оцінка допустимості та належності доказів, оскільки кримінальне провадження не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
Із урахуванням вимог ст. 89, 94 КПК України така оцінка буде надана судом на стадії судового провадження, у випадку направлення стороною обвинувачення обвинувального акта стосовно ОСОБА_5 .
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96) зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Однак, крім суворості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано: 1) наявність у підозрюваного та його родини значних майнових ресурсів, 2) наявність паспортів громадянина України для виїзду за кордон, 3) історію перебування за кордоном, 4) постійне проживання доньки підозрюваного за межами України, 5) наявність у власності ОСОБА_5 , його дружини та доньки нерухомого майна на території російської федерації, 6) відомості, що можуть вказувати на наявність у підозрюваного громадянства російської федерації та паспорта, 7) розмови, зафіксовані під час НСРД.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності вказаного ризику не тільки з огляду на загрозу можливого покарання, а й у зв`язку з іншими обставинами, які у своїй сукупності дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність цього ризику.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на особу підозрюваного, міцні соціальні зв`язки, належну процесуальну поведінку, є слушними, однак, ці обставини, хоч і знижують ступінь ризику, однак не стверджують його відсутність.
При встановленні наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчим суддею враховано, що: у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, отже, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 ; із повідомленням про підозру ОСОБА_5 достеменно стало відомо про обставини, які є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що за таких обставин, ОСОБА_5 може безперешкодно знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, однак ще не були виявлені органом досудового розслідування.
Твердження в апеляційній скарзі, що основні матеріали вже перебувають в розпорядженні НАБУ, є безпідставним. 
Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Таким чином, дискреційні дії слідчого судді за КПК України не можуть бути направленими на встановлення обсягу доказів, їх достатності, а також їх місцезнаходження.
А відтак, слідчий суддя не мав підстав для висновку, що основні матеріали вже перебувають в розпорядженні НАБУ, на що посилається сторона захисту в апеляційній скарзі. 
Слідчим суддею при встановленні наявності ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні враховано такі обставини.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя врахував: визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України); можливість суду обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею; не можливість обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).
Окрім того, слідчий суддя взяв до уваги надані детективом фактичні дані, які переконливо вказують на можливість використання ОСОБА_5 наявних знайомств, зв`язків, соціального статусу і авторитету, набутих, зокрема, під час здійснення професійної діяльності, а також повноважень голови Вищого господарського суду України для опосередкованого впливу підозрюваного на свідків (більшість яких є діючими суддями) з метою перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема, шляхом підбурення свідків до надання показань, які суперечитимуть зібраним у провадженні доказам та відмови від дачі показань.
Враховуючи зазначені вище обставини, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків.
Апеляційна скарга сторони захисту не містить доводів на спростування вищенаведеного, а тому неспроможним є посилання в апеляційній скарзі на недоведеність вказаного ризику. 
При встановленні ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином слідчим суддею взято до уваги: 1) протоколи за результатами проведення НСРД від 11.04.2025 та від 16.05.2025 стосовно ОСОБА_5 , 2) протоколи додаткового огляду від 04.11.2022 та від 23.11.2022.
Твердження апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаного ризику через тривале досудове розслідування, зібрання всіх основних доказів та проведення процесуальних дій з іншими фігурантами, колегія суддів визнає хибним, адже на даний час досудове розслідування не є завершеним, а наведені слідчим суддею відомості підтверджують існування ризику вчинення підозрюваним дій, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії» Суд дійшов таких висновків: «Як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку, приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею, призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності обвинуваченого на слуханні. Тож така сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде відігравати роль достатнього стримувального фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя».
У рішенні у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зазначено, що, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.
Для оцінки помірності застосованого щодо підозрюваного розміру застави слідчий суддя проаналізував дані про майновий стан підозрюваного та його сім`ї, а також інші обставини, які згідно з процесуальними нормами є важливими для визначення розміру застави.
Так, слідчим суддею встановлено, що згідно з долученими до клопотань матеріалами, у власності ОСОБА_5 перебуває таке майно (т. 2 а.с. 115, 121-123):
-квартира за адресою: АДРЕСА_2 (площа 51,14 кв. м.);
-квартира за адресою: АДРЕСА_1 (площа 79,9 кв. м.);
-автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2011 р.в., держаний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_2 ;
У власності дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_22 перебуває таке майно (т. 2 а.с. 115 зворот, 116, 125-128):
-квартира за адресою: АДРЕСА_3 (площа 130,2 кв. м.);
-квартира за адресою: АДРЕСА_4 (площа 71,4 кв. м);
-нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , приміщення 359 (площа 7,8 кв. м.);
-нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_6 (площа 6,2 кв. м.);
-машиномісце за адресою: АДРЕСА_5 , гараж 1-99 (площа 15,1 кв. м.);
-машиномісце за адресою: АДРЕСА_8 (площа 13,8 кв. м);
-автомобіль AUDI Q7, 2018 р.в., держаний номерний знак НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 .
У власності доньки ОСОБА_5 - ОСОБА_109 перебуває таке майно (т. 2 а.с. 116, 130-131):
-машиномісце № 3 за адресою: АДРЕСА_7 (площа 16,2 кв. м.);
-машиномісце № 4 за адресою: АДРЕСА_7 (площа 17,6 кв. м.).
Далі, слідчий суддя взяв до уваги, що за період з 2015 по 2022 рік ОСОБА_5 отримав доходів на загальну суму понад 24 млн грн, а його дружина ОСОБА_22 за той же період понад 6 млн грн (т. 2 а.с. 114, 137-143).
Відповідно до поданої декларації ОСОБА_5 за 2022 рік, як голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, останнім задекларовано заробітну плату у сумі 4 838 337 грн, кошти, розміщені на банківських рахунках у сумі 882 637 грн, готівкові кошти у сумі 70 000 грн, кошти, розміщені на банківських рахунках дружини - ОСОБА_22 у сумі 28 637 грн та 2001 долар США та готівкові кошти дружини у сумі 4000 доларів США. Також зареєстрована позика дружини - ОСОБА_22 в розмірі 250 000 доларів США в громадян ОСОБА_110 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_111 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 2 а.с. 132-136).
При цьому, колегія суддів вважає доцільною оцінку слідчим суддею наявних матеріальних активів дружини та доньки підозрюваного із огляду на те, що практика ЄСПЛ не заперечує врахування кола оточення особи при визначенні розміру застави, а також згідно із ч. 2 ст. 182 КПК України застава може бути внесена як самим ОСОБА_5 , так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що застава в розмірі 20 000 000 грн є співрозмірною з майновим станом підозрюваного, розумною з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірною для нього.
Оскільки за підозрюваного внесено заставу, безпідставним є посилання апеляційної скарги захисника на непомірність розміру застави.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на вагомі обставини, що доводять встановлені вище слідчим суддею ризики.
Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання фактично є встановленням слідчим суддею певних обов`язків, яких має дотримуватися підозрюваний. Отже, дієвість цього запобіжного заходу у значній мірі залежить від добросовісної поведінки самого підозрюваного. Натомість загроза втрати значної кількості коштів, сплачених як застава, є достатньо дієвим чинником, який не залежить від підозрюваного, та може запобігти встановленим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Таким чином, вищенаведене спростовує посилання в апеляційній скарзі захисника на невмотивованість судового рішення щодо неможливості досягнення мети кримінального провадження шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Положенням ч. 6 ст. 182 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Як зазначено вище, ухвалою слідчого судді ВАКС від 12.08.2025 підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на заставу у розмірі 302 800 000 грн.
Невнесення підозрюваним ОСОБА_5 застави у повному обсязі слугувало підставою для детектива звернутися до слідчого судді ВАКС з клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.
Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання врахував таке: не внесення застави у розмірі 302 800 000 грн зумовлено її непомірним розміром; відсутні вагомі докази, які б вказували, що розмір завданої шкоди міг дійсно становити 1 407 317 804, 57 грн; особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, те, що з часу повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 не вчиняв дій, які б свідчили про спробу переховування від органу досудового розслідування, хоча останній мав таку можливість, оскільки був звільнений з-під варти 12.08.2025, дотримувався покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема щодо носіння електронного засобу контролю. 
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.
Твердження прокурора у апеляційній скарзі про передчасність висновку слідчого судді щодо відсутності спроб переховування, з посиланням на те, що підозрюваним не внесено заставу у повному обсязі колегія суддів вважає помилковим. 
Так, слідчим суддею констатовано відсутність спроб переховування зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду. Разом з тим, слідчий суддя встановив наявність вказаного ризику, посилаючись на інші обставини. 
При цьому, прокурором не долучено до апеляційної скарги будь-яких доказів на спростування висновку слідчого судді щодо відсутності вчинення реальних дій підозрюваним, з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
А відтак, оскільки не внесення застави жодним чином не може стверджувати наявність спроби переховування, вищевказане твердження прокурора не приймається до уваги. 
Оцінюючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що майнові активи підозрюваного чи його близьких осіб не дають підстав для висновків, що останні мали реальну фінансову можливість сплатити заставу у сумі 302 800 000 грн, оскільки такий розмір застави у декілька разів перевищує їх сукупні майнові доходи та розмір належних їм активів, які набувались упродовж останніх 10 років, а тому такий розмір застави є непомірним для підозрюваного, що й було причиною невнесення застави підозрюваним ОСОБА_5 або його близькими особами. 
Разом з тим, прокурором у апеляційній скарзі не наведено доводів, що невиконання стороною захисту ухвали слідчого судді від 12.08.2025 було умисним з метою штучного створення умов для перегляду вказаної ухвали слідчого судді в частині розміру застави та його зменшення, а також не надано доказів наявності матеріальної можливості у підозрюваного та його близьких осіб внести заставу у розмірі 302 800 000 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що посилання прокурора у апеляційній скарзі на відсутність висновку слідчого судді щодо наслідків невнесення підозрюваним застави є неспроможним. 
Заслуговує на увагу твердження прокурора у апеляційній скарзі, що слідчий суддя помилково встановив відсутність у матеріалах кримінального провадження відомостей про призначення експертизи.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурором до клопотання про зміну запобіжного заходу додано копію постанови про призначення судової економічної комісійної експертизи від 25.04.2025 та копію постанови про призначення комплексної оціночно-будівельної та товарознавчої експертиз від 29.07.2025 (т. 8 а. с. 2-6; 17-21 відповідно).
Однак, наявність вказаних постанов про призначення експертиз з метою встановлення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна та технологічних об`єктів, що входять до складу технологічного комплексу частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара-Західний напрямок», який розташований на території України, станом на 18.12.2017, та підтвердження розрахунку матеріальної шкоди (збитків), завданої державі в особі Фонду державного майна України, відповідно до положень КПК України не може братись до уваги як доказ на підтвердження розміру завданої шкоди. 
Твердження прокурора у апеляційній скарзі, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги лист Фонду державного майна України від 11.06.2024, у якому зазначено суму завданих державі збитків, що становить 1 407 317 804,57 грн, надано перевагу витягу з ЄРДР та звіту незалежної оцінки майна НВ 11/01-21, долученому стороною захисту, який є доповненням до звіту № НВ 05/01-21, колегія суддів вважає неспроможним.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, обґрунтовано надав перевагу Звіту з незалежної оцінки майна НВ 11/01-21, складеному оцінювачем на замовлення АРМА, який надала сторона захисту, оскільки сума, вказана у листі Фонду державного майна України від 11.06.2024, обрахована Фондом самостійно, виходячи з даних, наведених у «Передаточном балансе», який датовано 1992 роком.
При цьому, посилання прокурора, що стороною захисту навмисно надано тільки частину Звіту № НВ 11/01-21, який є доповненням до звіту № НВ 05/01-21, і на момент розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у сторони обвинувачення вказаного доказу не було, не відповідає дійсності.
Як убачається із копії листа Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів № 228/28289-04 24.12.2021 детективу Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_112 направлено Звіт з незалежної оцінки майна НВ 05/01-21, рецензію на звіт з незалежної оцінки майна НВ 05/01-21, звіт з незалежної оцінки майна № НВ 11/01-21, рецензія на звіт з незалежної оцінки майна № НВ 11/01-21, договір управління активами (майном) від 30.06.2021, додаткові договори № 1 від 05.07.2021, № 2 від 15.09.2021, № 3 від 14.12.2021.
Отже, вказане свідчить про те, що станом на день постановлення слідчим суддею ухвали від 20.10.2025 у сторони обвинувачення був наявний Звіт № НВ 11/01-21 та звіт № НВ 05/01-21, однак стороною обвинувачення не надано слідчому судді звіт для встановлення усіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Про дослідження звіту № НВ 05/01-21 прокурор не заявляв клопотання слідчому судді, про цей доказ прокурору було відомо до ухвалення судового рішення, що оскаржується, а відтак колегія суддів не має правових підстав для його дослідження та оцінки. 
У зв`язку з наведеним колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даному етапі кримінального провадження вагомість доказів сторони обвинувачення щодо майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , не є значною.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Із огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційних скарг, відсутність підстав для їх задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. 404, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий суддя      ОСОБА_1 

Судді        ОСОБА_2 

ОСОБА_3