Справа №577/1932/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Галян С. В.	
Номер провадження 33/816/1194/26 	Суддя-доповідач Косолап М. М. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бутка Кирила Олександровича на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
у с т а н о в и л а:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2026 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Судом установлено, що ОСОБА_1 30.03.2026 о 19 год. 00 хв. в с. Сім`янівка, вул. Центральна керував автомобілем марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
20.04.2025 захисник Буток К.О. звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2026, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу даного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що постанова суду ухвалена без повного, всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновку суду не відповідають дійсним обставинам справи.
Судом першої інстанції не надано можливості повноцінно висловити позицію захисту, оскільки справа розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника, про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був не повідомлений, повістки про час та місце розгляду справи йому не направлялись, тому останній був позбавлений належної можливості на захист, скористатись правовою допомогою.
Суд першої інстанції обмежився формальною оцінкою доказів, не з`ясувавши обставин, за яких відбулося керування. З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що не керував транспортним засобом та виходив до працівників поліції з пасажирського місця. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1 . У постанові суду першої інстанції вказано, що винуватість останнього підтверджується письмовими доказами, зокрема направленням на медичний огляд, яке ОСОБА_1 не вручалось.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Працівниками поліції порушено встановлений законодавством порядок направлення водія транспортного засобу для проведення огляду на стан сп`яніння, а також проведення такого огляду. Протокол складений за відсутності свідків. Відеозапис не містить процедури проведення огляду та факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Буток К.О. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.27-28), не повідомили суд про причини свого неприбуття, що відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. 
Апеляційний суд розглянув справу за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бутка К.О.
Мотиви суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду дійшла наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на фактичних даних досліджених доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №628047 (а.с. 2), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направлення (а.с.4), пояснення (а.с.5), рапорту (а.с.6), відеозапису (а.с.8).
На підставі вказаних доказів, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для ухвалення відповідного рішення, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_1 30.03.2026 о 19 год. 00 хв. в с. Сім`янівка, вул. Центральна керував автомобілем марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху).
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок для водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Щодо факту керування транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, з огляду на наступне.
На досліджених відеозаписах, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано, рух транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився на вимогу працівників поліції за допомогою проблискового маячка. З моменту зупинки транспортного засобу жодна особа з нього не виходила. Водночас на відеозаписі зафіксовано характерний рух всередині салону зупиненого автомобіля, що безпосередньо передував моменту, коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля через пасажирські двері. Враховуючи, що на момент виходу ОСОБА_1 він був єдиною особою, яка перебувала в салоні вказаного транспортного засобу, а фактична відсутність інших осіб підтверджується подальшим оглядом, апеляційний суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом до моменту його зупинки. 
А тому доводи апеляційної скарги про протилежне - на увагу не заслуговують.
Щодо порядку проведення огляду.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735).
Так, згідно з пунктами 2,3 вказаної Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода та повідомлені останньому (час відтворення 18:11:21), що було підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. 
Згідно з вимогами частин 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
На відеозаписах, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано, як працівники поліції пропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак останній відмовився, вказавши, що не керував транспортним засобом, знаходився збоку. До найближчого закладу охорони здоров`я прослідувати відмовився. Працівниками поліції роз`яснено, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння будуть складено адміністративні матеріали, на що ОСОБА_1 зазначив, що йде пішки і взагалі не знає чия це машина, після чого залишив місце зупинки транспортного засобу. Працівники поліції розцінили дії останнього як відмову від проходження огляду.
Матеріали відеозапису в повній мірі підтверджують дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам статті 266 КУпАП та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про протилежне.
Твердження апеляційної скарги про необхідність залучення свідків є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній був безпосередньо присутній на місці зупинки транспортного засобу під час спілкування з працівниками поліції, які в повному обсязі роз`яснили ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали за статтею 130 КУпАП. Попри це, ОСОБА_1 самовільно залишив місце зупинки транспортного засобу.
За таких обставин, складання протоколу про адміністративне правопорушення без фактичного підпису особи було зумовлене виключно поведінкою самого ОСОБА_1 , який, будучи обізнаним про складання адміністративних матеріалів, свідомо позбавив себе можливості реалізувати право на надання пояснень чи отримання протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці.
Щодо направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пунктом 8 розділу І Інструкції № 1452/735 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Форма направлення передбачає зазначення результатів огляду, проведеного поліцейським та за допомогою чого проводився огляд. 
ОСОБА_1 відмовився проходити огляд як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, тому направлення для проходження огляду, адресоване закладу охорони здоров`я йому правомірно не вручалося та його зі змістом не ознайомлювали, а наведеною Інструкцією не передбачено складання направлення у присутності особи у якої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення про час та дату судового засідання.
Згідно із частиною 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що поліцейськими порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, оскільки водій ОСОБА_1 залишив місце події, чим фактично унеможливив виконання працівниками поліції, передбачених законом процесуальних дій, зокрема: ознайомлення його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення прав та обов`язків, визначених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також вручення копії відповідного протоколу.
Водночас, апеляційний суд враховує, що під час того, як ОСОБА_1 залишав місце події, поліцейський намагався роз`яснити останньому права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП та повідомив про час та місце розгляду справи – 09 година 10.04.2026 (час відтворення 18:14:20), на що останній не реагував.
Розгляд адміністративної справи проведено 10.04.2026 у відсутності ОСОБА_1 , клопотання про відкладення розгляду справи ним не подавалось.
Згідно статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частиною 1 статті 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. 
Твердження апеляційної скарги захисника в частині того, що ОСОБА_1 судової повістки про час і місце судового засідання не отримав знайшли своє підтвердження.
Сам факт направлення особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у пункті 121 постанови від 02.09.2021 у справі № 800/23/17 (800/182/16), провадження № 11-383заі20.
Підтвердження про отримання у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє.
Разом із тим, фактично справа була розглянута суддею у день, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто 10.04.2026, про що ОСОБА_1 було достеменно відомо. Доказів поважності неприбуття до суду 10.04.2026, зокрема через перебуванні у відрядженні захисником суду апеляційної інстанції не надано.
Апеляційним судом у повній мірі поновлено порушені процесуальні права ОСОБА_1 , зокрема надано можливість обґрунтувати свою правову позицію в суді апеляційної інстанції, тому формальне недотримання суддею суду першої інстанції вимог статті 277-2 КУпАП, за встановлених у даній справі обставин, не є істотним порушенням норми процесуального закону, оскільки не потягло за собою порушення його прав і законних інтересів на доступ до суду настільки, що він об`єктивно не володів інформацією про дату і місце розгляду справи та очікував на судову повістку. Натомість ОСОБА_1 свідомо не з`явився до суду і клопотання про відкладення розгляду не надав, хоча не був обмежений в реалізації своїх прав.
Апеляційний суд переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції розглянув справу на підставі доказів зібраних особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, надавши їм відповідну оцінку, визнавши їх достатніми у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому на підставі пункту 1 частини 7 статі 294 КУпАП вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2026 відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бутка Кирила Олександровича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду	Косолап М. М.