Справа №345/3003/26 
Провадження № 2/345/2337/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді   Онушканича В.В.
за участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

в с т а н о в и в :
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, кадастровий номер: 2622880801:01:008:0260, площею 0,1062 га яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Своїм листом від 22.04.2026 року № 246/01-16 приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з тим, що не визначена частка померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку.
Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексні номери 228747572, 228746921, 228747970, 228746509 земельна ділянка кадастровий номер 2622880801:01:008:0260, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 перебуває на праві спільної сумісної власності. Власниками цієї земельної ділянки є: спадкодавець – ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Тобто кожному належить по частини земельної ділянки.
Оскільки ОСОБА_1 , як співвласнику, належить частки земельної ділянки кадастровий номер 2622880801:01:008:0260, частки земельної ділянки кадастровий номер 2622880801:01:008:0260 вона успадковує після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то позивачка просить визнати за нею право власності частину даної земельної ділянки.
Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов визнають, не заперечують щодо його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. 
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивачки ОСОБА_4 (а.с.7). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці ОСОБА_1 (а.с.10).
Як видно з матеріалів справи, листом від 22.04.2026 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,1062 га, кадастровий номер: 2622880801:01:008:0260, у зв`язку із тим, що невизначена частка померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку.
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексні номери 228747572, 228746921, 228747970, 228746509 земельна ділянка кадастровий номер 2622880801:01:008:0260, площею 0,1062 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. 
Ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Отже,  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/4 частині земельної ділянки з кадастровим номером 2622880801:01:008:0260, площею 0,1062 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на 1/4 частину вищевказаної земельні ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно із ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивачка, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст.1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна.
Таким чином, враховуючи, що позивачці, як співвласнику, належить 1/4 частина земельної ділянки з кадастровим номером 2622880801:01:008:0260, площею 0,1062 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , 1/4 частину вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 , то за позивачкою слід визнати в цілому право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки.
Отже, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України, 

у х в а л и в :
Позов задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 2622880801:01:008:0260, площею 0,1062 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 10.06.2026 року.

Головуючий