Справа № 485/637/26
Провадження №2/485/478/26

РІШЕННЯ
іменем України

28 травня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участі секретаря судового засідання – Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості
установив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором від 22.11.2023 №481222-КС-001 у сумі 54921,35 грн та понесених судових витрат.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 22 листопада 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір №481222-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, зі сплатою процентів. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 481222-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, на загальну суму 8475,00 грн, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 481222-КС-001, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач допустила заборгованість, яка станом на 13 березня 2026 року складає 54921,35 грн, з яких: 6000,00 грн – сума прострочених платежів по тілу кредиту, 48921,35 грн – сума прострочених платежів по процентах. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн судового збору.
20 квітня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Зазначив, що суми прострочених платежів по процентах у розмірі 48 921,35 грн, відповідач визнає частково в сумі 11 842,93 грн, які нараховані до 21.08.2024. Позивач нарахував відсотки за кредитним договором у розмірі 37 078, 42 грн, за ставкою 1,15013387%, починаючи з 21 серпня 2024 року, всупереч ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», де максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Разом з тим, в даному випадку неможливо застосувати максимальну процентну ставку 1%, оскільки проценти в Договорі позики є неузгодженими між сторонами згідно перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». За такого, умови Договору про визначення денної процентної ставки на рівні 1,15013387 % починаючи з 21 серпня 2024 року, обмежують права споживача порівняно з вимогами закону щодо граничного розміру денної процентної ставки, а тому є нікчемними.
21 квітня 2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Так, представник позивача зазначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно); з 21.08.2024 включно та надалі – 1%. Звернули увагу суду на те, що не слід ототожнювати поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(-ки) в день, яка встановлена в Кредитному договорів укладеному Відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика».
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 09 квітня 2026 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та вирішила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а.с.95-96/.
Позиції учасників справи
У судове засідання представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином і своєчасно, у відповіді на відзив просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином і своєчасно, про причини неявки суду не повідомила.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 22 листопада 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, укладено договір №481222-КС-001 про надання кредиту, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 6000,00 грн, строком кредитування на 24 тижні до 08 травня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 1,15013387% в день (фіксована ставка), за стандартною процентною ставкою 2% в день (фіксована ставка), та комісії за надання кредиту у розмірі 900,00 грн /а.с.22-39/.
Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та на комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів.
У пункті 3 договору сторони погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, в період з 06.12.2023 по 08.05.2024.
Підпунктом 7.3 договору передбачено, що позичальник підтверджує, що до укладання Договору Позичальник отримав від Кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті Кредитодавця.
Позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням (п.п.7.4.4 Договору).
Окрім того, 12 січня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року.
Згідно умов додаткової угоди №1 встановлено, що позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 12.01.2024, у розмірі 9 418,22 грн (п.1 додаткової угоди №1).
Строк, на який надається кредит – 66 тижнів, термін дії договору та дата повернення кредиту – 21.02.2025 (п.п.5.1, 5.3, 5.4 додаткової угоди №1).
Процентна ставка за кредитом складає: з 12.01.2024 року до 08.03.2024 (включно) діє пільгова ставка 0,8626004% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 08.03.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15013387% в день; з 09.03.2024 – 1,15013387% в день, фіксована (п.п.5.2 додаткової угоди №1).
Окрім того, 21 червня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року.
Згідно умов додаткової угоди №2 встановлено, що позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 21.06.2024, у розмірі 14 362,83 грн (п.1 додаткової угоди №2).
Строк, на який надається кредит – 117 тижнів, термін дії договору та дата повернення кредиту – 13.02.2026 (п.п.5.3, п.6 додаткової угоди №2).
Процентна ставка за кредитом складає: з 21.06.2024 до 16.08.2024 (включно) діє пільгова ставка 0,8626004% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 16.08.2024 (включно) процентна ставка становитиме 1,15013387% в день; з 17.08.2024 – 1,15013387% в день, фіксована (п.п.5.2 додаткової угоди №1).
Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», 22.11.2023 було здійснено переказ грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 : платник – ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, код ЄДРПОУ 41084239, номер транзакції – 40066-71972-67644, дата – 22.11.2023 о 17:33, сума – 6000,00 грн, номер платіжної картки отримувача – НОМЕР_1 , призначення – Перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. №481222-КС-001 від 22.11.2023 Без ПДВ /а.с.59/.
Відповідно до наданих позивачем довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість за договором № 481222-КС-001 про надання кредиту від 22.11.2023 становить 54 921,35 грн, що складається з заборгованості за кредитом – 6000,00 грн, заборгованості по відсотках – 48 921,35 грн. Відповідачем на виконання умов кредитного договору сплачено кошти в сумі 8475,00 грн, з яких: за кредитом – 0,00 грн, по відсотках – 7575,00 грн, по комісії – 900,00 грн, які враховані позивачем при визначенні розміру заборгованості /а.с.12-18/.
Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260416/109530-БТ від 27.04.2026, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . За даними виписки по картковому рахунку встановлено зарахування коштів 22.11.2023 у загальному розмірі 6000,00 грн, на виконання вимог кредитного договору. 
Норми права, які застосовуються судом
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про споживчий кредит», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).
При цьому, на виконання вимог ч.1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
На підтвердження укладання кредитного договору позивачем надано до суду копію пропозиції (оферти) укласти Договір №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, паспорт споживчого кредиту, Договір №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, пропозиції (оферти) укласти Додаткову угоду №1 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди №1 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, паспорт споживчого кредиту, Додаткову угоду №1 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, пропозиції (оферти) укласти Додаткову угоду №2 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди №2 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, паспорт споживчого кредиту, Додаткову угоду №2 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року.
Відповідач була ознайомлений з інформацією по кредиту та умовами кредитування, що підтверджується проставленням нею електронного підпису.
До вказаного договору та додаткових угод додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта.
З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення.
Із вказаних норм права та із аналізу письмових доказів вказаної цивільної справи можна дійти висновку, що сторони погодили умови кредитування.
Без здійснення вказаних дій відповідача, кредитний договір не був би укладений сторонами.
Кредитний договір та додаткові угоди між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 були укладені в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.
За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
В силу частини четвертої статті 263 ЦПК України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України ( постанови від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц).
Згідно наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що відсотки нараховані виключно в межах строку кредитування. Окрім того, позивачем враховано платежі на погашення наявної заборгованості, у тому числі за нарахованими відсотками. Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору, є структурованим, послідовним, детальним та цілком зрозумілим.
22.11.2023 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023. Цим Законом було внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому згідно з п.17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» вирішено установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
З урахуванням змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, розмір денної процентної ставки за договорами про споживчий кредит з 25 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року (120 днів перехідного періоду) мають нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (наступні 120 днів перехідного періоду) - не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - не більше 1%.
Частиною 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Як встановлено судом, 12 січня 2024 року на підставі додаткової угоди №1 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, строк дії договору складає 66 тижнів, а саме до 21 лютого 2025 року.
Окрім того, 21 червня 2024 року на підставі додаткової угоди №2 до Договору №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року, строк дії договору складає 117 тижнів, а саме до 13 лютого 2026 року.
Отже, з наведеного вбачається, що цей договір продовжив діяти після набрання чинності Законом України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (з 24.12.2023), а відтак дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на Договір №481222-КС-001 про надання кредиту від 22 листопада 2023 року.
Суд констатує, що відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Аналогічний висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 зазначено, що згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Перехідні положення закону застосовуються у разі необхідності врегулювання відносин, пов`язаних із переходом від існуючого правового регулювання до нового, яке запроваджується прийняттям відповідного закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що визначають особливості набрання чинності законом або окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, у разі їх наявності в законі, також включаються до перехідних положень.
Отже, у даному випадку законодавцем застосовано ультраактивну форму регулювання суспільно-правових відносин та визначено перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нових правових норм.
Зазначене свідчить, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України №3498-ІХ умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не потребують внесення змін до договору, оскільки такі норми є імперативними та не допускають відступу від них при укладенні або зміні договорів про надання споживчого кредиту.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про споживче кредитування» не оперує поняттям «процентна ставка в день». Законодавцем визначено виключно поняття денної процентної ставки як розрахункової величини, що обчислюється відповідно до формули, встановленої частиною четвертою статті 8 Закон України «Про споживче кредитування», та для якої встановлено імперативне обмеження максимального розміру. Отже, посилання позивача на розмежування «процентної ставки в день» та «денної процентної ставки» не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Сама по собі та обставина, що відповідачем не заявлено зустрічних позовних вимог про визнання окремих пунктів кредитного договору недійсними, не є перешкодою для суду у перевірці аргументів відповідача на предмет відповідності умов кредитного договору вимогам закону.
За такого, умови Договору про визначення денної процентної ставки на рівні 1,15013387%, починаючи з 21 серпня 2024 року, обмежують права ОСОБА_1 порівняно з вимогами закону щодо граничного розміру денної процентної ставки, а тому є нікчемними з дня укладання Договору.
Суд зауважує, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним» (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16 (провадження № 61-5800зпв18)). Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)).
Оскільки у частині 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» наявний прямий припис про нікчемність умов договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, то не потребується визнання в судовому порядку таких умов Договору нікчемними.
Натомість відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
При цьому, з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» та позовних вимог, сума нарахованих процентів у період з 21.08.2024 по 13.02.2026 підлягає перерахунку.
Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд обраховує проценти за користування кредитом за період з 21.08.2024 по 13.02.2026 за ставкою 1% в день, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», що становить 32 195,00 грн, з розрахунку 6000 грн (тіло кредиту)х1%х542дні-325 грн (сплата відсотків 23.08.2024).
Окрім того, за період з 22.11.2023 по 20.08.2024 відсотки за користування кредитом становлять 19 092,35 грн, однак за вказаний період було внесено кошти на погашення заборгованості в розмірі 7250,00 грн, відтак сума боргу по відсоткам за користування кредитом, за вказаний період, складає 11 842,35 грн. 
Отже, загальна сума відсотків, які підлягають стягненню складає 44 037,35 грн.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №481222-КС-001 від 22.11.2023 в сумі 50 037,35 грн, з яких 6000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 44 037,35 грн – заборгованість по процентам.
Щодо розподілу судових витрат
Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2662,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 50 037,35 грн заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 91,11% позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2425,71 грн. 
Керуючись ст.10, 18, 23, 76, 81, 279, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором від 22.11.2023 №481222-КС-001 у загальній сумі 50 037,35 грн (п`ятдесят тисяч тридцять сім гривень тридцять п`ять копійок).
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2425,71 (дві тисячі чотириста двадцять п`ять гривень сімдесят одна копійка) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 28 травня 2026 року.

Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, б.Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.

Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя          О.П.Бодрова