Справа № 553/111/26 
Провадження № 2/545/1066/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Цибізової С.А.,
з участю секретаря – Делії Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, - 

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 у період з березня 2021 року по березень 2024 року спожито природний газ за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 32761,92 грн, вартість якого залишилась неоплаченою споживачем. Відповідач відповідно до договору купівлі-продажу №1004 від 30.04.2024 являвся власником відокремленої газифікованої споруди-житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому зобов`язаний здійснити оплату вартості спожитих комунальних послуг за час фактичного користування житлом.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 32761,92 грн та судовий збір у сумі 3028,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судові засідання 25.03.2026 та 30.04.2026 не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, проводиться заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 2008 року по 30.04.2024 належали на праві власності земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».
Відповідно до ст. Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 та ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Постановою НКРЕП №2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. 
Відповідно до вимог Правил, акцептування публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або факт споживання природного газу (визначається за даними оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку споживача).
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Пунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (надалі - Правила) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 (надалі – Типовий договір), який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів.
Відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача.
Постачальник «останньої надії» - компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 №917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Отже, товариство здійснювало постачання природного газу та об`єкт боржника на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».
Постановою НКРЕКП від 09.12.2021 №2471 «Про здійснення постачання природного газу побутовим споживачам на умовах базової річної пропозиції» зобов`язано товариство здійснювати постачання природного газу на газифікований об`єкт побутового споживача на умовах базової річної пропозиції. Тому з 13.12.2021 ЕІС-код 56ХМ26І011570536 об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , включено до реєстру споживачів товариства, не як постачальника «останньої надії» та відкрито на ім`я ОСОБА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Таким чином, з 01.03.2021 товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 13.12.2021 на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договорами. 
Встановлено, що 30.04.2024 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір купівлі-продажу. 
Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу від 30.04.2024 продавець передає у власність (продає), а покупець приймає у власність (купує) земельну ділянку площею 0,2498 га, кадастровий номер: 5324082401:01:002:0017. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.2 договору вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить Продавцю на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.01.2008 року, зареєстрованого КП "Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району " 12.02.2028 року.
Пунктом 4 договору купівлі-продажу від 30.04.2024 визначені обов`язки продавця, зокрема, оплатити вартість спожитих комунальних послуг за час фактичного користування житлом до передачі його покупцю (а.с.8-9).
Відповідно до виписки з особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що оплата вартості природного газу за період з березня 2021 року по березень 2024 року ОСОБА_1 не проведена та становить 32 761,92 грн (а.с.10-11).
Положеннями ч.4 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. 
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Зі змісту статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, між іншим, є споживачі (індивідуальні та колективні). 
Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.
Положеннями п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач – це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язкові споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. 
Згідно з приписами статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Отже, відповідач є споживачем та відповідно до норм чинного законодавства, зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).
За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач скористався наданими послугами, але всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, не сплачував вартість отриманих ним послуг за період з березня 2021 по березень 2024 року включно, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем у розмірі 32 761,92 грн.
Разом з тим, наявність договору купівлі-продажу від 30.04.2024 відповідно до умов якого ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_2 не звільняє відповідача від сплати заборгованості у розмірі 32 761,92 грн.
Так, Верховний Суд у постанові від 01.09.2020 по справі №686/6276/19 зазначив, що новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.
Враховуючи, що договором купівлі-продажу від 30.04.2024 передбачено, що оплата вартості спожитих комунальних за час фактичного користування житлом до передачі його покупцю, тому новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 244, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, 
в и р і ш и в :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ: 40121452, адреса місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд.1, м. Київ, 04116, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465) заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 32761 (тридцять дві тисячі сімсот шістдесят одна) грн. 92 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ: 40121452, адреса місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд.1, м. Київ, 04116, р/р НОМЕР_4 в АТ «Укргазбанк» м. Києва, МФО 320478) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова