ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2026 р. Справа№ 925/196/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Колесника Р.М.
суддів: Сковородіної О.М. 
Горбасенка П.В. 

при секретарі судового засідання: Пічкур А.О.

за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явились
від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.02.2026 (повний текст ухвали складено 03.03.2026)
у справі № 925/196/25 (суддя - Васянович А.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро трейд енерджі»
до Комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області
про стягнення 1959540,41 гривень 

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.06.2025 стягнуто з Комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області (відповідач) на користь ТОВ «Євро Трейд Енерджі» (позивач) 1959540,41 гривень заборгованості, 23514, 49 гривень, судового збору та 15000,00 гривень витрат на правову допомогу.
На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2025 судом видано відповідний наказ.
04.12.2025 до суду надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення згідно наступного графіку: з 01.01.2026 до 17.06.2026 відповідач сплачує залишок заборгованості у розмірі 1095608,80 гривень протягом 6 місяців з оплатою боргу рівними частинами по 182601,46 гривень не пізніше останнього числа кожного місяця.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.02.2026 відмовлено у задоволені заяви про розстрочення виконання рішення суду.
Підставою відмови у задоволені заяви, як зазначено в ухвалі суду є те, що боржник не довів суду наявності виняткових обставин достатніх в сукупності для розстрочення виконання рішення суду по даній справі.

Короткий зміст апеляційної скарги

Відповідач не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вважає, що суд неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки поданим доказам та не врахував обставини, що виникли під час розгляду заяви, чим порушив норми матеріального та процесуального права.
Станом на 01.03.2026 заборгованість відповідача перед позивачем в межах рішення суду у цій справи становить 693879,88 гривень.
Відповідач наразі виконує інше рішення Господарського суду Черкаської області від 13.08.2025 по справі № 925/619/25 на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» на суму 3927161,03 гривень.
Неповне виконання рішення суду є наслідком складних фінансових взаємовідносин з контрагентами та стрімким зростанням цін на закупівлю електричної енергії, а також відсутності в законодавстві України механізму швидкого коригування тарифів на послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, який би давав змогу швидко зменшити збитки підприємства у зв`язку з невідповідністю вартості тарифів, що призвело до арешту рахунків підприємства, у зв`язку з цим підприємство не має змоги робити поточні виплати, в тому числі і теперішньому постачальнику електричної енергії.
Отже, виконання рішення одразу і в повному обсязі загрожує подальшому функціонуванню підприємства, у разі припинення постачання електричної енергії підприємство не зможе надавати послуги і отримувати дохід для сплати заборгованостей. 
22.01.2026 від постачальника електричної енергії ТОВ «Газенерго-трейд» надійшов лист повідомлення про заборгованість у сумі 2995098,11 гривень та припинення постачання і відключення від електроживлення.
Також відповідач отримав повідомлення про значне зростання ціни на постачання електричної енергії з січня 2026 року на 33%, з лютого 2026 року на 54% у зв`язку з пошкодженням генеруючих потужностей енергетичної системи України внаслідок бойових дій спричинених російською агресією проти України, що в свою чергу робить чинні тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення збитковими та такими, що потребують коригування, що в свою чергу може зайняти декілька місяців під час яких підприємство буде знову отримувати збитки у зв`язку з невідповідністю вартості електричної енергії запланованої в тарифах.
Відповідача визнано критично важливим для забезпечення життєдіяльності населення в умовах воєнного стану, його об`єкти включено у перелік об`єктів критичної інфраструктури. До життєво важливих функцій послуг відповідача, належать, серед іншого, водопостачання та водовідведення для населення, підприємств, установ та організацій в межах населених пунктів м. Багачеве, с. Юрківка, с. Скаливатка.
Розстрочення виконання судового рішення надасть можливість стабільного (щомісячного) надходження для позивача коштів згідно з графіком, не призвівши при цьому до негативних наслідків у вигляді повної неможливості відповідачем виконувати свої зобов`язання перед позивачем та одночасно забезпечуватиме стабільне виконання, надання послуг з водопостачання та водовідведення підприємством критичної інфраструктури. 
Відповідач робить все можливе для погашення заборгованості перед позивачем, та має намір повністю та добровільно погасити борг, але на даний час на банківському рахунку не достатньо грошових коштів, та відсутнє майно для виконання судового рішення.
У фінансовому звіті відповідача за 2025 відображено збитки у розмірі 923 тисячі гривень.
Відповідно до акту опису майна ГУ ДПС у Черкаській області №184/23-00-13-0613 від 30.07.2021 майно, на яке можливо було б звернути стягнення знаходиться у податковій заставі.
До того ж, все майно відповідача задіяне в єдиному технологічному процесі виробництва послуг, а отже є цілісним майновим комплексом.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги скаржника та розстрочити виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2025.

Оцінка та висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Звертаючись з апеляційною скаргою у даній справі, відповідачем до скарги було долучено нові докази, а саме: лист на відключення; акт опису майна; протокол засідання № 12 від 24.11.2022; протокол засідання № 29 від 22.12.2021; фінансовий звіт 2025 Баланс; фінансовий звіт 2025; звіт про фінансові результати 2025; рішення про програму фінансової підтримки. Разом з цим, до суду першої інстанції вказаних документів разом із заявою про розстрочення виконання судового рішення стороною надано не було.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Системний аналіз ст.80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими сторона обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на кожну із сторін покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з відповідною заявою (позовом, відзивом, тощо). Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Можливість поновлення та продовження процесуальних строків передбачено ст. 119 ГПК України.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).
Проте, відповідачем такого клопотання не заявлялось, що є підставою для залишення долучених до апеляційної скарги доказів без розгляду на підставі ст.80,118,207, 269 ГПК України.
Таким чином, перегляд оскаржуваної ухвали здійснювався на підставі наявних в матеріалах справи доказів, поданих до суду першої інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
На виконання вимог ч.ч. 4,5 ст. 331 ГПК України суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Розглядаючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.
Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.
Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України.
Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідачем до місцевого господарського суду заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду, в якому він просив суд врахувати об`єктивні обставини для надання розстрочки виконання рішення суду, через ускладнення вчасного виконання рішення суду способом одночасного стягнення всієї суми боргу.
Так, відповідач зазначив, що вказана ситуація склалася у зв`язку із складними фінансовими взаємовідносинами з нашими контрагентами та стрімким зростанням цін на закупівлю електричної енергії, що призвело до арешту рахунків підприємства, у зв`язку з цим підприємство не має змоги робити поточні виплати, в тому числі і теперішньому постачальнику електричної енергії, виконання рішення одразу і в повному обсязі загрожує подальшому функціонуванню підприємства.
Відхиляючи доводи скаржника про необхідність розстрочення виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням суду у даній справі стягнуто заборгованість, що утворилася в липні - жовтні 2024 року, тобто станом на дату звернення відповідача із заявою про розстрочення виконання судового рішення тривалість прострочення становила вже більше року, що обґрунтовано було враховано судом першої інстанції у якості підстави для відмови у задоволенні заяви відповідача.
Необхідною умовою для задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення є ретельне з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін у справі. Це означає, що суд повинен дослідити та оцінити як доводи, так і заперечення кожної сторони. Зокрема, має бути врахований вплив рішення про розстрочення на права та інтереси кредитора, його потенційні наслідки для виконання зобов`язання в повному обсязі та забезпечення належного рівня захисту прав сторін. Водночас суд повинен оцінити обставини, які обґрунтовують потребу боржника у розстроченні, а не лише його фінансовий стан, характер зобов`язань, тобто і фактори, що можуть впливати на можливість своєчасного виконання рішення.
Тривалість існуючого прострочення відповідача має вирішальне значення у питанні оцінки дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як боржника, так і стягувача.
Встановлений судом першої інстанції період прострочення відповідачем виконання своїх зобов?язань перед позивачем є достатньо тривалим та таким, що у разі задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення призведе до очевидного дисбалансу у правах та охоронюваних законом інтересах позивача, який має обґрунтовані підстави розраховувати на ефективне правосуддя, поновлення його порушеного права та швидке, без зволікань виконання судового рішення, в чому власне і полягає ефективне правосуддя у завершальній його стадії.
Колегія суддів із розумінням ставиться до аргументів, наведених відповідачем, не ставить під сумнів можливо не найкраще його фінансове становище, підставами для якого ймовірно були обставини, які не завжди належали від ефективності здійснення ним господарювання, проте невиправдане продовження тривалості виконання рішення суду, щодо безспірних зобов?язань відповідача призведе до порушення прав позивача та впливатиме на його фінансове становище, а тому суд не може виступати інструментом для захисту інтересів недобросовісної сторони на шкоду інтересам сторони, яка не вчиняла порушень умов господарювання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені скаржником, зокрема про наявність іншого судового рішення, яке перебуває на виконанні, відсутність грошових коштів на рахунку на певну дату, адже стан рахунку відповідача не є сталим та постійно змінюється в залежності від стану розрахунків зі споживачами його послуг.
До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що порівняно із сумою заборгованості, що існувала на час звернення відповідача із заявою про відстрочення у розмірі 1095608,80 гривень, на 01.03.2026 розмір заборгованості становив вже 693879,88 гривень, до того ж термін розстрочення, запропонований відповідачем спливає 17.06.2026 року, що, з огляду на дату прийняття судом апеляційної інстанції цієї постанови, вбачається недоцільним втручання у процес виконання судового рішення, який з певною позитивною динамікою все ж відбувається.
За таких обставин скасування ухвали суду першої інстанції та розстрочення виконання рішення суду до 17.06.2026 вже вочевидь не може істотним чином вплину та фінансові інтереси відповідача, не призведе до відчутного полегшення тягаря, пов`язаного із виконання рішення суду у цій справі, адже складне фінансове становище відповідача носить скоріше системний характер, який не може покращитися за рахунок лише прийняття судами ухвал про розстрочення виконання рішень.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що станом на момент розгляду судом першої інстанції заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду у цій справі, заявником належними доказами не доведено наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує необхідність застосування процедури розстрочення виконання судового рішення, адже аргументи і докази, якими міг оперувати суд першої інстанції про наявність достатніх підстав для задоволення заяви відповідача на момент вирішення цього питання не свідчили.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Отже колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду у цій справі та доводи, що викладено в апеляційній скарзі правильності висновків суду не спростовуються, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 331 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального виробничого підприємства «Водоканал» Багачевської міської ради Черкаської області залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.02.2026 у справі № 925/196/25 залишити без змін.
3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Повний текст постанови складено і підписано 30.04.2026

Головуючий суддя Р.М. Колесник 

Судді О.М. Сковородіна

П.В. Горбасенко