ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року   Справа № 924/681/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В. ,  суддя Василишин А.Р. 
секретар судового засідання Першко А.А.
представники сторін в судове засідання не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22 (повний текст складено 20 квітня 2026 року, суддя Субботіна Л.О.) 
за заявою фізичної особи-підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами у справі №924/681/22
за позовом Красилівської міської ради 
до фізичної особи - підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича 
про розірвання договору оренди земель водного фонду від 22 липня 2008 року та стягнення 8221,30 грн заборгованості по орендній платі

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22 залишено без розгляду заяву Кішкіна Олександра Вікторовича про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 набрало законної сили 05 квітня 2023 року за наслідками його апеляційного перегляду, у зв`язку з чим трирічний строк для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачений пунктом 1 частини другої статті 321 ГПК України, сплив 05 квітня 2026 року, тоді як відповідну заяву сформовано в системі "Електронний суд" лише 13 квітня 2026 року та подано до суду 14 квітня 2026 року. При цьому суд зазначив, що такий строк є преклюзивним, не підлягає поновленню незалежно від причин його пропуску, а його сплив відповідно до статті 118 ГПК України зумовлює втрату права на вчинення відповідної процесуальної дії.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, фізична особа-підприємець Кішкін Олександр Вікторович звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22 та прийняти постанову, якою направити справу на продовження розгляду до Господарського суду Хмельницької області.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд помилково дійшов висновку про пропуск ним строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
На переконання скаржника, суд першої інстанції не врахував положення пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, яким на період дії в Україні воєнного стану було продовжено строки, визначені, зокрема, статтями 257– 259 Цивільного кодексу України, а також інші строки, передбачені цим Кодексом.
Апелянт вказує, що законодавець з метою забезпечення права особи на доступ до суду передбачив продовження відповідних строків на період дії воєнного стану, у зв`язку з чим, на його переконання, перебіг такого строку не підлягав зарахуванню при його обчисленні, а питання поважності причин пропуску строку взагалі не потребувало вирішення.
На підтвердження своєї позиції скаржник посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі №947/8885/21 та постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі №206/3045/23.
Крім того, апелянт зазначає, що після набрання чинності Законом України №4434-IX було відновлено перебіг строків позовної давності, однак до цього часу, зокрема з 24 лютого 2022 року до 04 вересня 2025 року, перебіг таких строків був зупинений на час дії воєнного стану. Відтак скаржник вважає, що строк на подання заяви на підставі пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України не сплив, а тому у нього залишалося право на звернення до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 квітня 2026 року у справі №924/681/22 залишено без руху апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
28 квітня 2026 року від фізичної особи-підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого долучено квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №0228510002 від 28 квітня 2026 року про сплату 2662,50 грн. судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01 травня 2026 року у справі №924/681/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на "27" травня 2026 р. об 11:20 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.
07 травня 2026 року від Красилівської міської ради Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшов відзив на апеляційну скаргу ФОП Кішкіна Олександра Вікторовича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22, у якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
У відзиві Красилівська міська рада зазначає, що доводи апелянта є безпідставними та ґрунтуються на помилковому ототожненні інституту позовної давності з процесуальними строками. На думку заявника, положення пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, на які посилається апелянт, стосуються саме строків позовної давності та інших матеріально-правових строків, визначених Цивільним кодексом України, однак не поширюються на процесуальні строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема на строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до статті 321 ГПК України.
Красилівська міська рада звертає увагу, що строк, передбачений пунктом 1 частини другої статті 321 ГПК України, є процесуальним строком для вчинення конкретної процесуальної дії - подання заяви про перегляд рішення, яке набрало законної сили, а тому до нього не можуть застосовуватися положення ЦК України щодо продовження чи зупинення перебігу позовної давності на період карантину або воєнного стану. Заявник також зазначає, що введення воєнного стану саме по собі не зупиняє перебігу процесуальних строків і не є безумовною підставою для їх поновлення, а відповідне питання має вирішуватися судом у кожному конкретному випадку з урахуванням доведеності обставин, які об`єктивно перешкоджали особі своєчасно вчинити процесуальну дію.
Крім того, у відзиві зазначено, що апелянт безпідставно посилається на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі №947/8885/21 та постанову Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі №206/3045/23, оскільки наведені у цих постановах висновки стосуються інших правовідносин, зокрема застосування строків позовної давності або строків звернення у трудових та цивільних спорах, і не є релевантними до питання дотримання процесуального строку, встановленого статтею 321 ГПК України.
10 травня 2026 року від ФОП Кішкіна Олександра Вікторовича через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив Красилівської міської ради Хмельницької області на апеляційну скаргу у справі №924/681/22.
У поданій відповіді апелянт зазначає, що відзив Красилівської міської ради, на його думку, не спростовує доводів апеляційної скарги, а лише намагається змістити предмет апеляційного перегляду. Скаржник повторно наголошує, що ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року його заяву про перегляд рішення від 13 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами залишено без розгляду саме з мотивів пропуску трирічного строку, однак, на його переконання, суд першої інстанції належним чином не визначив, який саме строк ним пропущено.
Апелянт вважає, що місцевий господарський суд фактично мав на увазі строк позовної давності, оскільки загальна позовна давність становить три роки, а про порушення своїх прав він, за його твердженням, дізнався лише після ухвалення рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року у справі №560/20267/25. У зв`язку з цим скаржник посилається на пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України та зазначає, що перебіг строків позовної давності на період дії воєнного стану був зупинений, а після набрання чинності Законом України №4434-IX - відновлений, тому, на його думку, строк для подання заяви на підставі пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України не сплив.
Також ФОП Кішкін О.В. не погоджується з посиланням місцевого господарського суду на преклюзивний характер трирічного строку та принцип юридичної визначеності, зазначаючи, що судова практика Верховного Суду, наведена в ухвалі, не може бути застосована до спірних правовідносин. Окремо апелянт вказує, що у зв`язку з відсутністю спеціального закону щодо регулювання процесуальних строків під час воєнного стану він застосовує аналогію закону (ЦПК), а суворе застосування процесуальних строків у період воєнного стану, на його думку, може свідчити про надмірний формалізм та невиправдане обмеження доступу до суду.
14 травня 2026 року від Кішкіна Олександра Вікторовича через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, у якому заявник повторно зазначає про непропущення ним строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просить суд застосувати, долучити до матеріалів справи і визнати як джерело правової позиції постанову КЦС ВС від 13 листопада 2024 року у справі №383/1645/23, посилаючись на те, що у вказаній постанові наведено положення про продовження під час карантину процесуальних строків, зокрема строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
27 травня 2026 року від Кішкіна О.В. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі заявника.
27 травня 2026 року від Красилівської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05 квітня 2023 року та постановою Верховного Cуду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 липня 2023 року, закрито провадження у справі за позовом Красилівської міської ради до фізичної особи - підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича в частині позовних вимог про стягнення 4500,00 грн заборгованості по орендній платі.
Позов Красилівської міської ради до фізичної особи - підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича про розірвання договору оренди земель водного фонду від 22 липня 2008 року та стягнення 3721,30 грн заборгованості по орендній платі задоволено.
Вирішено розірвати договір оренди земель водного фонду від 22 липня 2008 року, укладений щодо земельної ділянки загальною площею 8,5309 га, кадастровий номер 6822782200:04:003:0001, який зареєстрований 26 серпня 2008 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 040875600001.
Присуджено до стягнення з Кішкіна Олександра Вікторовича на користь Красилівської міської ради 3721,30 грн заборгованості по орендній платі, 4962,00 грн витрат зі сплати судового збору.
14 квітня 2026 року до Господарського суду Хмельницької області від Кішкіна Олександра Вікторовича надійшла заява, сформована в системі "Електронний суд" 13 квітня 2026 року, у якій заявник, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 320 ГПК України, просив переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22.
Заява мотивована тим, що, на думку Кішкіна О.В., після ухвалення рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 йому стали відомі обставини, які мають істотне значення для справи, зокрема встановлені рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року у справі №560/20267/25 обставини щодо неналежного розгляду Красилівською міською радою його заяви-клопотання від 11 листопада 2025 року та невчинення дій, передбачених частиною третьою статті 148-1 ЗК України. Заявник вважає, що рішення господарського суду від 13 грудня 2022 року перешкоджає виконанню зазначеного рішення адміністративного суду та реалізації його прав як орендаря земельної ділянки, у зв`язку з чим просить переглянути і скасувати це судове рішення за нововиявленими обставинами.
Розглянувши вказану заяву, Господарський суд Хмельницької області дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без розгляду, виходячи з того, що заява подана після спливу трирічного строку з дня набрання рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 законної сили, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 323 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.
За приписами частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з частиною 2 статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 визначив правовою підставою такого перегляду пункт 1 частини другої статті 320 ГПК України, тобто послався на існування істотних для справи обставин, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Разом з тим, частиною 2 статті 321 ГПК України визначено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили; 2) з підстав, визначених пунктами 2 і 3 частини другої та частиною третьою статті 320 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Строки, передбачені цією частиною, не можуть бути поновлені, крім строку, передбаченого для перегляду судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з рішенням міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, яке набуло статусу остаточного, після спливу десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, за умови що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами подана протягом тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.
Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 було залишене без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 05 квітня 2023 року. Отже, відповідно до частини 2 статті 241 ГПК України вказане рішення набрало законної сили за наслідками його перегляду судом апеляційної інстанції 05 квітня 2023 року.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заява ОСОБА_1 подана поза межами граничного 3 строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 321 ГПК України. Вказаний строк обчислюється саме з дня набрання судовим рішенням законної сили, а не з дня, коли заявник, за його твердженням, дізнався про обставини, які вважає нововиявленими.
Верховний Суд в ухвалах від 01 квітня 2026 року у справі №910/18821/19, від 13 листопада 2025 року у справі №910/17133/18 зазначав, що строк у три роки є преклюзивним (припиняючим), тобто таким, сплив якого спричиняє припинення самого права, за реалізацією якого звертається особа, та він не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску. Таким чином, можливість поновлення 3-річного процесуального строку, встановленого частиною другою статті 321 ГПК України, в межах якого учасник справи може подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, процесуальним законом.
Наявність присічного строку на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідає принципу юридичної визначеності та виключає безкінечний та необґрунтований перегляд судового рішення у випадках, коли одна із сторін не погоджується з таким рішенням.
Такий підхід є усталеним у практиці Верховного Суду. Зокрема, аналогічні за змістом висновки щодо преклюзивного характеру строку, встановленого частиною другою статті 321 ГПК України, та неможливості його поновлення викладені у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №910/3600/14, від 10 грудня 2020 року у справі №914/2964/13, від 01 квітня 2021 року у справі №910/6260/13 та від 16 квітня 2025 року у справі №910/9928/19.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку, а заяви, скарги та інші документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, прямо передбачених цим Кодексом.
Отже, враховуючи, що заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року у справі №924/681/22 за нововиявленими обставинами подана після спливу трирічного строку з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, а строк, визначений пунктом 1 частини другої статті 321 ГПК України, є присічним та не підлягає поновленню, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення такої заяви без розгляду на підставі статті 118 ГПК України.
Посилання апелянта на пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки наведена норма стосувалася продовження строків, визначених статтями 257– 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, тобто строків матеріально-правового характеру, зокрема строків позовної давності.
Вказане регулювання не змінювало і не могло змінювати спеціальний процесуальний порядок та строки перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.
Крім того, Законом України від 14 травня 2025 року №4434-IX пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено, а сам Закон набрав чинності 04 вересня 2025 року. 
Не спростовують висновків місцевого господарського суду і доводи апелянта про те, що у розділі X "Прикінцеві положення" ГПК України була згадка про статтю 321 ГПК України.
З дослідженого колегією суддів вбачається, що Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України було доповнено пунктом 4, яким на період дії карантину передбачалося продовження низки процесуальних строків, у тому числі строків, визначених статтею 321 ГПК України, а також строків подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.
Водночас таке автоматичне продовження процесуальних строків діяло лише у первісній редакції зазначеного пункту. Надалі Законом України від 18 червня 2020 року №731-IX пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України викладено в іншій редакції, за якою суд поновлює процесуальні строки лише за заявою учасника справи і лише за умови, якщо визнає причини їх пропуску поважними та такими, що зумовлені саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Цим же Законом передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до попередньої редакції пункту 4 розділу X ГПК України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом №731-IX.
Отже, чинне процесуальне регулювання не передбачає автоматичного продовження строків, визначених статтею 321 ГПК України, на весь період карантину чи на будь-який інший період. Більше того, трирічний строк у цій справі почав свій перебіг 05 квітня 2023 року, тобто вже після зміни законодавчого підходу до карантинного продовження процесуальних строків. Тому посилання апелянта на попередню редакцію пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України не може бути підставою для висновку про своєчасність подання заяви 13 квітня 2026 року.
Крім того, апелянтом не наведено обставин та не подано доказів того, що саме карантинні обмеження об`єктивно унеможливили подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у межах трирічного строку, тобто до 05 квітня 2026 року. Саме по собі посилання на наявність у минулому спеціального карантинного регулювання процесуальних строків не замінює обов`язку доведення причинно-наслідкового зв`язку між відповідними обмеженнями та неможливістю вчинення процесуальної дії у встановлений законом строк.
Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на аналогію закону та необхідність застосування положень ЦПК України. У спірних правовідносинах відсутня прогалина правового регулювання, оскільки порядок і строки подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у господарському судочинстві прямо врегульовані статтею 321 ГПК України. Наявність спеціального процесуального регулювання виключає застосування за аналогією положень іншого процесуального кодексу, тим більше у спосіб, який фактично усуває встановлений ГПК України присічний строк перегляду остаточного судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ні положення пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, ні положення розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України щодо процесуальних строків під час карантину не змінюють правового висновку місцевого господарського суду про пропуск Кішкіним О.В. граничного трирічного строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 321 ГПК України. Відтак заява про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року за нововиявленими обставинами, сформована 13 квітня 2026 року, обґрунтовано залишена місцевим господарським судом без розгляду на підставі статті 118 ГПК України.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2024 року у справі №383/1645/23 колегія суддів також вважає нерелевантним до спірних правовідносин, оскільки наведені у ній висновки стосуються застосування норм цивільного та цивільного процесуального законодавства, а також спеціального карантинного регулювання, яке було змінене Законом України №731-IX. Натомість у цій справі застосуванню підлягає спеціальна норма господарського процесуального закону (стаття 321 ГПК України), яка встановлює присічний трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та прямо передбачає неможливість його поновлення.
Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кішкіна Олександра Вікторовича на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20 квітня 2026 року у справі №924/681/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/681/22 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "29" травня 2026 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б. 

Суддя   Маціщук А.В. 

Суддя   Василишин А.Р.