ПОСТАНОВА 
Іменем України

15 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 398/6369/24
провадження № 22-ц/4809/683/26 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гулого Андрія Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2025 року у складі судді Шинкаренко І. П. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі – ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 у розмірі 18 075 грн 15 коп, судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 21.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 442422837 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти зі сплатою процентів.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021. 
В подальшому згідно додаткових угод строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2024 року.
23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021. 
28.10.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 075 грн 15 коп, з яких: 9 362 грн 24 коп заборгованість по тілу кредиту; 8 712 грн 91 коп заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує, позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених прав.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 у сумі 18 075 грн 15 коп, яка складається з: 9 362,24 грн - заборгованості по тілу кредиту, 8 712,91 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» 2 422 грн 40 коп витрат по сплаті судового збору та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 2 000 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що кредитний договір був укладений належним чином в електронній формі, відповідач отримав кредитні кошти, але свої зобов`язання щодо їх повернення та сплати відсотків не виконав. 
Суд першої інстанції вважав, що право вимоги законно перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» за договорами факторингу, а тому оскільки заборгованість підтверджена доказами та не спростована відповідачем, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Гулий А. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, щорішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і є необґрунтованим. 
ТОВ «Юніт Капітал» не надало належних та допустимих доказів фактичного перерахування кредитних коштів відповідачу, зокрема відсутні первинні бухгалтерські документи, банківські виписки чи підтвердження належності карткового рахунку відповідачу. 
Надані позивачем довідки та внутрішні документи кредитора не підтверджують факту видачі кредиту та розміру заборгованості. 
Відповідач вважає, що умови договору є нечіткими та повинні тлумачитися на користь споживача відповідно до принципу contra proferentem і положень Закону України «Про захист прав споживачів». 
Кредитодавець не довів належного інформування позичальника про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. 
Крім того, після спливу строку кредитування кредитор не мав права продовжувати нарахування процентів. 

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від ТОВ «Юніт Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2025 року залишити без змін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 18 075 грн 15 коп, тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2026 становить 99 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 442422837, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит на суму 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів. 
Кредит був наданий строком на 140 днів від дати укладення договору. Відповідно до п. 1.9 договору проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню за кожен день користування грошовими коштами відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться у користуванні позичальника.
Відповідно до п. 1.4, 1.5 та 1.6 договору розмір процентної ставки становить 0,69 % в день від суми кредиту та застосовується в разі, якщо черговий платіж здійснено позичальником відповідно у строк визначений графіком платежів за цим Договором, тоді як процентна ставка в розмірі 1,3 % в день від суми кредиту та застосовується в разі прострочення строку визначеного графіком платежів за цим Договором.
Договір № 442422837 від 21.10.2021, графік платежів до вказаного договору підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. 
Номером телефону позичальника зазначений НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційні системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Згідно платіжного доручення від 21.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу на карту 5168-75XX-XXXX-6033 грошові кошти у сумі 10 000 грн, що також підтверджено довідкою АТ КБ «ПриватБанк»» № 09_1/2024.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.
Додатковими угодами від 28.11.2019 № 19, від 31.12.2020 № 26, від 31.12.2021 № 27, від 31.12.2022 № 31, від 31.12.2023 № 32, укладеними ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», сторони продовжували строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 та 31.12.2024 відповідно.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 170 від 25.01.2022 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 на загальну суму 16 492,92 грн (9 362,24 грн заборгованість за основним боргом, 7 130,68 грн заборгованість по відсоткам). Зазначений реєстр підписаний представниками сторін, скріплений печатками.
23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з реєстром прав вимоги від 23.02.2024 № 1 ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача у загальній сумі 18 075,15 грн, з яких 9 362,24 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) та 8 712,91 грн - заборгованість за відсотками. Зазначений реєстр підписаний представниками сторін, скріплений печатками.
28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 28/10/24-У, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалось відступити ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги до боржників згідно з реєстром боржників, а ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язалось їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (ціна продажу) за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з реєстром боржників від 28.10.2024 до договору факторингу № 28/10/24-У ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до відповідача у загальній сумі 18 075,15 грн, з яких 9 362,24 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) та 8 712,91 грн - заборгованість за відсотками. Зазначений реєстр підписаний представниками сторін, скріплений печатками.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 525та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України).
У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Матеріалами справи підтверджується, що 21.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір № 442422837, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит на суму 10 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.
Відповідно до п. 1.2 вказаного договору Кредит надається строком на 140 днів.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 % річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту, за час користування ним протягом Дисконтного періоду, та 474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми залишку кредиту, після закінчення дисконтного періоду (том 1 а. с. 13-19).
Договір кредитної лінії № 442422837 від 21.10.2021 підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора MNV2R72P, що підтверджується Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (том 1 а. с. 32).
Згідно платіжного доручення № 90fe8ba5-21b4-4d2e-a0ce-89e0f6658c4a від 21.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу на карту 5168-75XX-XXXX-6033 грошові кошти у сумі 10 000 грн, що також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» № 09_1/2024 (том 1 а. с. 50-53).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (том 1 а. с. 54-64).
Згідно з п. 1.3. Договору № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
У подальшому згідно додаткових угод від 28.11.2019 № 19, від 31.12.2020 № 26, від 31.12.2021 № 27, від 31.12.2022 № 31, від 31.12.2023 № 32 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024 (том 1 а. с. 65-97).
25.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали реєстр прав вимоги № 170 про передачу, зокрема, права вимоги за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 (том 1 а. с. 78-80).
23.02.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором (том 1 а. с. 81-89).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 на загальну суму 18 075 грн 15 коп, яка складається з: 9 362 грн 24 коп - заборгованість по кредиту, 8 712 грн 91 коп - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (том 1 а. с. 90-93).
28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 28/10/24-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 (том 1 а. с. 94-103).
Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу № 28/10/24-У від 28 жовтня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021 на загальну суму 18 075 грн 15 коп, яка складається з: 9 362 грн 24 коп - заборгованість по кредиту, 8 712 грн 91 коп - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (том 1 а. с. 104-106).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
З аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що між відповідачем з однієї сторони та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору в електронній формі.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів відповідачу на суму 10 000 грн.
Даних про те, що позичальником були повернуті кошти за вказаними договором та сплачені відсотки у розмірі, передбаченому умовами договору, матеріали справи не містять.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримання відповідачем кредитних коштів, невиконання ним зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів.
Судом також встановлено правомірний та послідовний перехід права вимоги за кредитним договором до позивача в порядку відступлення права вимоги за договорами факторингу, що відповідає положенням цивільного законодавства.
Відповідач, в свою чергу не надав належних доказів погашення заборгованості або спростування її розміру, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором № 442422837 від 21.10.2021.
Доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів фактичного перерахування кредитних коштів відповідачу суд відхиляє, оскільки матеріали справи у своїй сукупності підтверджують факт надання відповідачу кредиту. 
Зокрема, надані ТОВ «Юніт Капітал» документи є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76–78 ЦПК України, а відповідач не надав жодних доказів на спростування факту отримання кредитних коштів.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на нечіткість умов договору та необхідність їх тлумачення на користь споживача відповідно до принципу contra proferentem не заслуговують на увагу суду, оскільки умови кредитного договору є чіткими, містять усі істотні умови кредитування, зокрема щодо суми кредиту, строку користування, процентної ставки та порядку повернення кредиту, а ОСОБА_1 , укладаючи договір, погодився з його умовами шляхом підписання електронним підписом.
Твердження відповідача в апеляційній скарзі про його неналежне інформування щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту також є необґрунтованими, оскільки зі змісту кредитного договору слідує, що відповідачу були відомі умови отримання кредиту, розмір процентної ставки, строк кредитування та порядок виконання зобов`язань. Доказів того, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості ознайомитися з умовами договору або введений в оману щодо його змісту, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги про неправомірність нарахування процентів після спливу строку кредитування суд також відхиляє, оскільки нарахування процентів здійснювалося відповідно до умов укладеного між сторонами договору та в межах строку кредитування. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гулого Андрія Васильовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 грудня 2025 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя     С. І. Мурашко 

Судді         С. М. Єгорова

О. І. Чельник