ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 червня 2026 року
м. Київ

справа № 346/3898/25
провадження № 61-3804св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Коломийська міська рада,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Мануляк Ірина Василівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Коломийської міської ради на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2025 року у складі судді Васильковського В. В. та постанову Івано-Франківської області від 11 лютого 2026 року у складі колегії суддів: Томин О. О., Мальцева Є. Є., Пнівчук О. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1. У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Коломийської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Мануляк І. В., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належне їй майно: 1/2 житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0945 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки в садівничому товаристві «Урожай» в с. Сопів Коломийського району Івано-Франківської області.
3. Вказував, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає, за життя мати заповіту не складала, а позивач не мав можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті матері, оскільки не перебував на території України.
4. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану, постійними відключеннями електроенергії та систематичними повітряними тривогами на початку листопада 2022 року він разом із дружиною та трьома неповнолітніми дітьми покинув територію України, виїхав до Канади та на день смерті матері перебував за кордоном. У грудні 2022 року його мати захворіла, у зв`язку з чим він у січні 2023 року повернувся в Україну, де перебував кілька тижнів, однак наприкінці січня 2023 року знову виїхав за кордон до дружини та дітей. Через два тижні 15 лютого 2023 року мати померла.
5. З 1 лютого 2023 року він був офіційно працевлаштований та з того часу по 23 червня 2025 року постійно перебував за кордоном. При цьому у 2023 році його дітям було відповідно 12, 9 та 3 роки. Оскільки наймолодша дитина не відвідувала дитячий садок, він був змушений забезпечувати сім`ю та постійно перебувати разом із нею. З огляду на значну відстань між Канадою та Україною і тривалість подорожі, він не мав можливості залишити дружину та дітей і прибути в Україну для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.
6. Також зазначив, що з 1 лютого 2023 року по червень 2025 року він у відпустці не перебував. 3 червня 2025 року йому було проведено операцію, після якої рекомендовано відпочинок не менше шести тижнів, у зв`язку з чим він отримав право на відпустку та 23 червня 2025 року разом із сім`єю повернувся в Україну. 01 липня 2025 року звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову через те, що на момент смерті спадкодавиці не проживав разом із нею та пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що сплив 15 серпня 2023 року.
7. З огляду на продовження воєнного стану, необхідність убезпечення трьох неповнолітніх дітей, їх навчання, працевлаштування обох з дружиною та відсутність можливості отримати відпустку, він не мав реальної можливості повернутися раніше в Україну для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив шестимісячний строк з поважних причин.
8. Посилаючись на зазначені обставини просив суд визначити йому як спадкоємцю за законом достатній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
9. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2025 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року, позов задоволено.
10. Визначено ОСОБА_1 , як спадкоємцю за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
11. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини з огляду на тривале перебування за кордоном (з 27 січня 2023 року по 23 червня 2025 року), що підтверджується копією паспорта позивача та довідкою роботодавця, а також тривалу хворобу та перенесену операцію, що підтверджується медичною документацією.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
12. У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Коломийської міської ради.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 березня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15. У касаційній скарзі Коломийська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.
16. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року в справі № 589/1863/13-ц, від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
17. Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що позивач знав про факт смерті його матері, усвідомлював, що він є єдиним спадкоємцем, проте знехтував обов`язком щодо прийняття спадщини.
18. Вважає, що у позивача не існувало непереборних обставин, які б йому заважали вчасно прийняти спадщину.
19. Позивачем не надано доказів того, що він вчиняв будь-які дії для уникнення пропуску строку прийняття спадщини і такий пропуск відбувся з незалежних від нього обставин.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
20. У квітні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу Коломийської міської ради від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у якому вказано, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
21.  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 216, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16 лютого 2023 року (а. с. 11).
22. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 18 березня 1977 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а. с. 12).
23. Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08 листопада 2011 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 13).
24. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 05 вересня 2014 року батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 14).
25. Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 16 липня 2019 батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 15).
26. За змістом листа державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І. В. № 1950/01-16 від 18 липня 2025 року ОСОБА_1 не проживав разом з померлою ОСОБА_2 на день смерті, а тому повинен був звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до 15 серпня 2023 року. Оскільки ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини, нотаріус не вправі прийняти заяву про прийняття спадщини, а останній згідно статті 1272 Цивільного кодексу України має право звернутися до суду з позовом про надання нового (додаткового) строку про прийняття спадщини (а. с. 16).
27. Згідно з копією закордонного паспорту № НОМЕР_6 від 14 лютого 2018 ОСОБА_1 02 листопада 2022 року виїхав за кордон, 13 січня 2025 року повернувся на територію України, та знову виїхав 27 січня 2023 року, повернувся 23 червня 2025 року (а. с. 17).
28. Відповідно до копії перекладу довідки від 19 червня 2025 року ОСОБА_1 працевлаштований на повний робочий день в «Карст Холдінгс Інкорпорейтед» з 01 лютого 2023 року. Працює на посаді менеджера з відправки та отримання товару та фахівця по ремонту шин. Під час роботи ОСОБА_1 у відпустці не перебував (а. с. 23).
29. Згідно з копіями перекладу медичних документів ОСОБА_1 з липня 2023 року проходив лікування та консультування, 03 червня 2025 року переніс операцію з приводу пупкової грижі, виконаною Д-р Чедді (а. с. 65-81).
30. За змістом повідомлення нотаріуса, витягів зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82015540 від 29 липня 2025 року, № 82478668 від 09 вересня 2025 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена (а. с. 24, 60-61).
31. Відповідно до копії Витягу про державну реєстрацію прав № 2844807 від 06 грудня 2010 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3066 від 30 листопада 2010, форма власності - приватна спільна часткова, частка - 1/2 (а. с. 25).
32. Згідно даних платіжних операцій ОСОБА_1 у червні 2024 року та у листопаді 2025 року оплачував за електроенергію та за спожитий газ у будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 149-150).
33. Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 від 04 лютого 2014 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства довічно (а. с. 148).

Позиція Верховного Суду
34. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
35. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
36. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
37. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
38. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
39. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
40. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
41. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
42. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
43. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
44. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
45. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
46. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
47. Відтак, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-то розумність, добросовісність та справедливість.
48. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 3) ці обставини визнані судом поважними
49. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
50. Зазначена правова позиція є сталою у судовій практиці - зокрема, висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, і підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 318/1037/15-ц (провадження № 61-4630св18), від 21 жовтня 2019 року у справі № 662/1724/18 (провадження № 61-9300св19), від 24 січня 2020 року у справі № 192/1663/17 (провадження № 61-7193св19), від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18 (провадження № 61-17211св21), від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22 (провадження № 61-8694св23), від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23 (провадження № 61-16142св23), від 19 грудня 2024 року у справі № 553/6658/22 (провадження № 61-1827св24), від 12 березня 2025 року у справі № 305/2078/23 (провадження № 61-1015св25), від 05 листопада 2025 року у справі № 202/8070/23 (провадження № 61-12227св24).
51. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи.
52. З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємця; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)).
53. У постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 (провадження № 61-9796св22) Верховний Суд наголосив, що суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
54. Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (пункт 58) зазначила, що суди повинні враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
55. Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття/відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (у зв`язку зі своєю спорідненістю зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність в нього права на спадкування.
56. Судами встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті останньої є її син - ОСОБА_1 .
57. Із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся у червні 2025 року по першому приїзду в Україну після смерті матері.
58. Суди попередніх інстанцій, обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, враховували тривале перебування позивача за кордоном, що підтверджується довідкою від роботодавця, та тривалу хворобу і перенесену операцію.
59. Водночас, судами не враховано, що позивач зазначав, що був обізнаний про смерть матері, отже саме по собі тривале перебування за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних та непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, а довідка роботодавця про перебування на роботі без відпусток не свідчить про те, що ОСОБА_9 звертався із такою заявою і йому було відмовлено у наданні відпустки. 
60. Також суди, обґрунтовували поважність пропуску позивачем шестимісячного строку з дня відкриття спадщини тим, що позивач проходив тривале лікування та переніс операцію, проте не звернули увагу, що надані позивачем документи лише підтверджують звернення до лікаря та отримання ним консультації, а саму операцію останній переніс 03 червня 2025 року, тобто майже через два з половиною років після відкриття спадщини.
61. Не встановлено судами обставин неможливості позивача звернутися із відповідною заявою шляхом поштового відправлення, з урахуванням обізнаності про смерть матері й, відповідно, відкриття спадщини.
62. Отже, суди, ухвалюючи судові рішення, належним чином не встановили обставини неможливості позивача звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, не надали належної оцінки поданим сторонами доказам як підтвердження так і заперечення позовних вимог, а тому дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
63. З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, належним чином не встановлено, а суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений такої можливості, тому судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.
64. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
65. Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Коломийської міської ради задовольнити частково.
2. Постанову Івано-Франківської області від 11 лютого 2026 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Є. В. Синельников

Судді: І. Ю. Гулейков

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк