ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2026 р. Справа № 911/1269/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до Петрівської сільської ради
про стягнення 243 404,76 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.04.2026 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго"/позивач) до Петрівської сільської ради (далі - сільська рада/відповідач) про стягнення 243 404,76 гривень, у тому числі: 
- 170 404,30 грн заборгованості за спожиту електроенергію у лютому 2021 року;
- 127,10 грн пені;
- 30 843,16 грн інфляційних втрат;
- 42 030,20 грн 15% річних.
Господарський суд Київської області ухвалою від 04.05.2026 у справі №911/1269/26 залишив позовну заяву ДПЗД «Укрінтеренерго» без руху, постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.
08.05.2026 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у формі електронного документа до Господарського суду Київської області від ДПЗД «Укрінтеренерго» надійшла заява про усунення недоліків. 
Господарський суд Київської області ухвалою від 12.05.2026 у справі №911/1269/26 прийняв позовну заяву ДПЗД «Укрінтеренерго» до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також, зокрема:
- зобов`язав позивача у строк до 12.06.2026 надати пояснення стосовно доказів та, відповідно, самі докази на підтвердження обставин несплати відповідачем на рахунок позивача 170 404,30 грн заборгованості за спожиту електричну енергію у лютому 2021 року;
- встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
12.06.2026 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення стосовно доказів на підтвердження обставин несплати відповідачем на рахунок позивача 170 404,30 грн заборгованості за спожиту електричну енергію у лютому 2021 року. Вказані пояснення судом прийнято як такі, що подано відповідно до встановлених судом строку та порядку.
16.06.2026 через канцелярію Господарського суду Київської області від сільської ради надійшов відзив на позовну заяву разом з доданими до нього доказами.
Відповідно до змісту вказаного відзиву, вважаючи, що згідно ухвали від 12.05.2026 у цій справі йому надано строк на подання таких заперечень - до 12.06.2026, відповідач підтримав позовні вимоги "Укрінтеренерго" та просив їх задовольнити повністю.
Приписами ч. 1 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Приписами частин 5, 6 статті 242 ГПК України передбачено, що, зокрема, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом.
Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
З наявних в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" (ДСС) відомостей слідує, що означену вище ухвалу доставлено до електронного кабінету (електронної пошти) сільської ради в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 12.05.2026 о 21:10, а підтвердження про таку доставку судом отримано 13.05.2026.
З огляду на вказане суд висновує, що днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у цій справі є 13.05.2026, а тому останнім днем для вчинення відповідачем процесуальних дій з подання відзиву на позов є 28.05.2026.
Водночас іншого строку для подання відзиву, зокрема і з вказівкою на дату - 12.06.2026, Господарський суд Київської області ухвалою від 12.05.2026 у цій справі не встановлював, а відповідні аргументи сільської ради не відповідають дійсності.
Втім відзив та додані до нього докази відповідач надіслав засобами поштового зв`язку 12.06.2026, тобто з порушенням встановленого судом строку для вказаної процесуальної дії.
У розрізі зазначеного вище та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом також враховано, що ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі
- надіслано за офіційно зареєстрованою адресою місцезнаходження сільської ради згідно відомостей ЄДР та згідно наявного в матеріалах цієї справи рекомендованого повідомлення означене відправлення вручено адресату 20.05.2026;
- офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та забезпечено надання загального доступу до такої ухвали 13.05.2026.
З огляду вказаного суд дійшов висновку, що відповідач мав можливість бути обізнаними із відповідним судовим провадженням та подати заяви та/або письмові пояснення стосовно власної позиції по суті спору у встановлений процесуальним законом та судом строк.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Водночас статтею 46 ГПК України передбачено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
З огляду на вказане суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду поданого відповідачем відзиву разом з долученими до нього доказами, відтак вирішення спору у цій справі за наявними в ній матеріалами з урахуванням обставин визнання відповідачем позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд 
УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту позовної заяви ДПЗД "Укрінтеренерго" зауважило, що за даними оператора системи розподілу ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (далі також - оператор розподілу) до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії», віднесено Старопетрівську сільську раду (ідентифікаційний код 4359689), правонаступником якої є Петрівська сільська рада (ідентифікаційний код 04359620).
На підтвердження таких обставин до позовної заяви додано копію адресованого позивачу листа ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" вих. №20-1-18 від 04.01.2021.
Також до позову додано копію адресованого позивачу листа ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" вих. №20-1-486 від 25.06.2024, у змісті якого оператор розподілу повідомив, зокрема, що:
- у січні 2021 року розпочалась реорганізація селищних рад, бюджетних установ та об`єднань громад на території Київської області, відтак виникли розбіжності у кодах ЄДРПОУ деяких споживачів, які були зазначені та направлені до ДПЗД "Укрінтеренерго" у повідомленні на січень 2021 року та у звітах вже по результатам закриття фінансових періодів лютого та березня місяця;
- ЕІС-коди ТКО споживачів та обсяги залишились без змін, зокрема відповідно до наведеного у таблиці порівняльного аналізу вказано один перелік кодів як для Старопетрівської сільської ради (ідентифікаційний код 4359689) - зазначеного у повідомленні споживача, так і для Петрівської сільської ради (ідентифікаційний код 04359620), яка є зазначеним у звіті за лютий споживачем після реорганізації.
Мотивуючи звернення до суду із позовом у цій справі, ДПЗД "Укрінтеренерго" зазначило, що здійснює постачання електричної енергії на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є публічним договором приєднання та оприлюднено на офіційному вебсайті позивача. 
До позовної заяви додано копію примірника означеного договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі також - договір) та комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 як додаток 1 до вказаного договору (далі також - комерційна пропозиція).
Так, умовами договору, зокрема пунктами 2.1., 5.10., 13.1., а також пунктом 7.1. комерційної пропозиції передбачено, відповідно, що:
- за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція);
- оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем;
- цей договір приєднання набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб;
- оплачений споживачем рахунок за електричну енергію, наданий постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього договору з боку споживача.
Покликаючись на вказане, ДПЗД "Укрінтеренерго" зазначило, що на підставі отриманих від оператора розподілу звітів про фактичне споживання електричної енергії у січні, лютому 2021 року складено та направлено відповідачу акти і рахунки на оплату спожитих: у січні 2021 року 38 419 кВт/год електричної енергії на суму 154 632,02 грн та у лютому 2021 року 45 720 кВт/год електричної енергії на суму 170 404,30 грн.
На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копії складених та підписаних ним:
- адресованого відповідачу листа №44/10-5074/пон від 27.04.2021 (далі - лист №44/10-5074/пон) та додатків до означеного листа: коригувального акта, акта №013290 від 26.04.2021 та рахунка за номером, що закінчується на 19181, від 26.04.2021 на суму 154 632,02 грн (далі - рахунок на оплату за січень 2021 року), а також рекомендованого повідомлення про вручення означеного листа адресату 01.06.2021;
- адресованого відповідачу листа №44/10-3211/ПОН від 22.08.2024 (далі - лист №44/10-3211/ПОН) та додатків до означеного листа: акта №057008 від 31.07.2024 та рахунка за номером, що закінчується на 64883, від 09.08.2024 на суму 170 404,30 грн (далі - рахунок на оплату за лютий 2021 року), а також скриншоту з поштової інтернет-програми «оutlook.office.com» про надіслання 23.08.2024 електронного листа із вкладенням « 44-10-3211 від 22.08.2024.pdf» на електронні скриньки, зокрема, за адресами: npetrivtsi@gmail.com та doc@petrivtsi-rada.gov.ua. 
На підтвердження обставин отримання у вказані місяці за належними відповідачу точками обліку електричної енергії від позивача, як постачальника останньої надії, до заяви про усунення недоліків додано звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерціного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) АТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" за січень та лютий 2021 року (далі - звіти про відпуск електричної енергії).
Попри вказане, як зауважив позивач, спожиту електричну енергію відповідач оплатив частково у сумі 154 632,02 грн, на підтвердження чого до позову долучено виписку з банківського рахунка за 10.06.2021.
За доводами позивача, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 170 404,30 грн, відтак, усуваючи недоліки позовної заяви, на підтвердження обставин несплати відповідачем коштів за спожиту у лютому 2021 року електроенергію, позивач надав суду копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 3616 від 01.02.2021-06.05.2026 та пояснив, що такий документ є головним звітом та обліковим регістром у бухгалтерії, який показує стан усіх рахунків підприємства за певний період.
Також у заяві про усунення недоліків позивач зауважив, що рахунок за січень 2021 року відповідач мав оплатити до 08.06.2021, а тому з 09.06.2021 почався період прострочення такого зобов`язання, тоді як направлений відповідачу електронною поштою рахунок за лютий 2021 року мав бути оплачений до 30.08.2024 та, відповідно, період прострочення такого зобов`язання почався з 31.08.2021.
Надалі ж, згідно доводів позивача, Петрівська сільська рада листом №03-15/532 від 24.02.2026 повідомила, що не має можливості здійснити оплату заборгованості за постачання електричної енергії з 01.02.2021 по 28.02.2021 з огляду на відсутність підстав для здійснення видатків за минулі бюджетні періоди за рахунок поточного бюджету.
На підтвердження зазначеного позивачем надано копію вказаного листа та доданого до нього листа оператора розподілу за №04/530/1357 від 12.02.2026 стосовно обсягів розподіленої електричної енергії у лютому 2021 року, зокрема, від постачальника - ДПЗД «Укрінтеренерго».
З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з Петрівської сільської ради (ідентифікаційний код 04359620), зокрема, 170 404,30 грн заборгованості за спожиту електроенергію у лютому 2021 року.
З огляду на зроблені у вступній частині цього рішення висновки суд ураховує обставини визнання відповідачем позовних вимог відповідно до змісту відзиву, який загалом разом з доданими до нього документами не прийнято до розгляду.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.
Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частинами 1, 2, 3 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Приписами статей 56, 58, 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" унормовано, зокрема, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується регулятором, та є публічним договором приєднання.
Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Відповідно до пунктів 3.4.1., 4.8., 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії/ПРРЕЕ) постачальник "останньої надії" повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному вебсайті.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Так, зі змісту наявних в матеріалах цієї справи звітів оператора розподілу про відпуск електричної енергії слідує, що за віднесеними до Петрівської сільської ради точками обліку постачальником останньої надії - ДПЗД "Укрінтеренерго", у січні та лютому 2021 року фактично відпущено 38 419 кВт/год та 45 720 кВт/год електричної енергії.
Вказаний обсяг електричної енергії у кожному із місяців відповідає обсягу електроенергії, відображеному у наявних в матеріалах цієї справи актах та рахунках на оплату за січень, лютий 2021 року.
Також зі змісту відповідних рахунків на оплату за січень, лютий 2021 року вбачається, що підставою виставлення цих рахунків є договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», розміщений на офіційному сайті ДПЗД "Укрінтеренерго", а строк оплати - складає 5 банківських (робочих) днів.
Означений вище строк оплати рахунків узгоджується як з наведеними вище приписами ПРРЕЕ, так і з умовам договору та комерційної пропозиції, зокрема в частині того, що він не може бути меншим 5-ти робочих днів з дати отримання споживачем рахунка.
Зі змісту наявних в матеріалах справи копій листів №44/10-5074/пон та №44/10-3211/ПОН, а також рекомендованого повідомлення про вручення та скриншоту з поштової інтернет-програми «оutlook.office.com» слідує, що означені вище документи на оплату електроенергії, спожитої у січні 2021 року на суму 154 632,02 грн та у лютому 2021 року на суму 170 404,30 грн, відповідачу вручено/доставлено, відповідно, 01.06.2021 та 23.08.2024.
Попри це суду не надано доказів надання відповідачем заперечень та/або зауважень стосовно отриманих актів і рахунків та вказаних у цих документах як ціни електричної енергії, так і загальної вартості її спожитого у відповідних місяцях обсягу.
З огляду наведеного суд дійшов висновку, що споживання електроенергії у січні, лютому 2021 року за віднесеними до відповідача точками обліку без будь-яких заперечень щодо вказаних обставин свідчить про приєднання споживача до типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» і відповідної комерційної пропозиції, що породжує для Петрівської сільської ради обов`язок з повної оплати вартості електроенергії у фактично відпущених та спожитих за означені місяці обсягах, у визначений умовами договору та рахунками строк, а саме: 
- за січень 2021 рік у сумі 154 632,02 грн у строк до 08.06.2021, тобто протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта і рахунка засобами поштового зв`язку;
- за лютий 2021 року у сумі 170 404,30 грн у строк до 30.08.2024, тобто протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта і рахунка засобами електронного зв`язку;
У розрізі вказаного вище висновку судом враховано, що підтверджені позивачем обставини виставлення відповідачу рахунків на оплату електроенергії останнім не заперечено і не спростовано більш вірогідними доказами.
До того ж судом взято до уваги і те, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати вартості отриманої електричної енергії (до якої згідно договору також включено вартість послуг з розподілу/передачі електричної енергії), оскільки відповідні обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання грошового обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слідує зі змісту наявних в матеріалах справи копій виписки з банківського рахунка за 10.06.2021 та оборотно-сальдової відомості по рахунку 3616 від 01.02.2021-06.05.2026, Петрівською сільською радою 10.06.2021 сплачено на рахунок позивача загалом 154 632,02 грн з призначенням «оплата за постачання електроенергії, дог. №48/21 від 08.06.2021 акт №013290 від 08.06.2021», які позивачем зараховано в оплату вартості електроенергії за січень 2021 року.
Попри те, окрім вказаних вище банківської виписки та сальдової відомості, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин оплати відповідачем вартості електричної енергії за лютий 2021 року у сумі 170 404,30 грн.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 170 404,30 грн заборгованості за спожиту електроенергію у лютому 2021 року підлягає задоволенню у повному обсязі як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості спожитої у січні, лютому 2021 року електроенергії позивач просить суд стягнути з відповідача:
- 127,10 грн пені, нарахованої з 09.06.2021 по 10.06.2021 на 154 632,02 грн боргу за січень 2021 року;
- 30 843,16 грн інфляційних втрат, нарахованих:
з 01.06.2021 по 31.05.2021 на 154 632,02 грн боргу за січень 2021 року;
з 01.09.2024 по 30.04.2026 на 170 404,30 грн боргу за лютий 2021 року;
- 42 030,20 грн 15% річних, нарахованих 
з 09.06.2021 по 10.06.2021 на 154 632,02 грн боргу за січень 2021 року;
з 31.08.2024 по 22.04.2026 на 170 404,30 грн боргу за лютий 2021 року.
Усуваючи недоліки позовної заяви, позивач пояснив, що у розрахунку інфляційних втрат помилково зазначено період «з 01.06.2021 по 30.04.2026», тоді як правильним слід вважати нарахування інфляційних втрат за період з 09.06.2021 по 22.04.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами ст. ст. 599, 625 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписами частин першої та третьої статті 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пунктів 6.1. та 7.4. комерційної пропозиції до договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу включаючи день фактичної оплати.
Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Ураховуючи наведене та обставини проведення відповідачем 10.06.2021 платежу за січень 2021 року, суд висновує, що позивачем в порушення вказаних норм закону включено до періодів пені та 15% річних день проведення означеного платежу, тобто день, коли відповідач не вважався таким, що прострочив зобов`язання.
Також суд визнає безпідставним і таким, що не є арифметично і логічно обґрунтованим визначений позивачем період нарахування інфляційних втрат на 154 632,02 грн боргу за січень 2021 року - «з 01.06.2021 по 31.05.2021», тоді як надані у заяві про усунення недоліків позовної заяви пояснення позивача не ідентифікують період за конкретною сумою боргу.
Звідси, беручи до уваги визначений вище момент виникнення у відповідача грошового обов`язку за кожен із місяців, суд висновує про те, що до визначеного позивачем загального періоду нарахування інфляційних втрат - з 09.06.2021 по 22.04.2026, включено дні, коли відповідач не вважався таким, що порушив:
- зобов`язання з оплати 154 632,02 грн за січень 2021 року, а саме усі дні у періоді з 10.06.2021 по 22.04.2026;
- зобов`язання з оплати 170 404,30 грн за лютий 2021 року, а саме усі дні у періоді з 09.06.2021 по 30.08.2024.
Підсумовуючи все зазначене вище, суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення сум в межах визначених позивачем періодів таким чином: 
- пені - з 09.06.2021 по 09.06.2021 на 154 632,02 грн боргу за січень 2021 року;
- інфляційних втрат та 15% річних:
з 09.06.2021 по 09.06.2021 на 154 632,02 грн боргу за січень 2021 року;
з 31.08.2024 по 22.04.2026 на 170 404,30 грн боргу за лютий 2021 року.
З огляду на вказане, оскільки:
- арифметично правильний розмір пені, обрахований судом за правильно визначений період, складає 63,55 грн, суд висновує, що вимога позивача про стягнення з відповідача 127,10 грн пені є частково обґрунтованою та підлягає задоволенню у сумі 63,55 грн;
- розмір заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 15% річних, обрахований судом за правильно визначені періоди, складає, відповідно, 35 600,53 грн та 42 057,51 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 30 843,16 грн інфляційних втрат і 42 030,20 грн 15% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У розрізі зроблених висновків судом враховано послідовну позицію суду касаційної інстанції, згідно якої, зокрема, суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, відтак з урахуванням конкретних обставин справи самостійно здійснити перерахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. 
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Петрівської сільської ради (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. СВЯТО-ПОКРОВСЬКА, буд. 171, ідентифікаційний код 04359620) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600):
- 170 404 (сто сімдесят тисяч чотириста чотири) грн 30 коп. заборгованості за спожиту електроенергію у лютому 2021 року;
- 63 (шістдесят три) грн 55 коп. пені;
- 30 843 (тридцять тисяч вісімсот сорок три) грн 16 коп. інфляційних втрат; 
- 42 030 (сорок дві тисячі тридцять) грн 20 коп. 15% річних;
- 2 920 (дві тисячі дев`ятсот двадцять) грн 10 коп. судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.06.2026.

Суддя   В.А. Ярема