Справа № 463/1334/26
Провадження № 2-о/463/84/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Стрепка Н.Л.,
присяжних: Нападія А.В.,
Чубатька П.В.
з участю секретаря судових засідань: Назара Р.М.,
заявника: ОСОБА_1 ,
представника заявника: Науменко І.В.,
представника заінтересованої особи: Башти Г.І.,
особи, відносно якої 
розглядається клопотання: Зошій Х.Р.,
представника особи, відносно якої 
розглядається клопотання: Крета О.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за клопотанням  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, особа, відносно якої розглядається заява: ОСОБА_2 , про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, -

встановив:

адвокат Науменко І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВС №1432935 від 12 лютого 2026 року, звернулася до суду з клопотанням, відповідно до якого просить:
продовжити строк дії рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року у справі №463/5600/23, провадження № 2-о/463/7/24 про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 її опікуном;
з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити Львівській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».
Клопотання мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 19 березня 2024 року у справі №463/5600/23, провадження №2-о/463/7/24, заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною та встановлено над нею опіку. Подання Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, безстроково, група інвалідності – перша підгрупа «А» та надалі спостерігається в обласному психо-неврологічному диспансері. Захворювання – легка розумова відсталість ЗНМ ІІ рівня. Стан здоров`я ОСОБА_2 не змінився, ОСОБА_2 вимагає постійного догляду, утримання, забезпечення та прийняття щодо неї рішень.
Матеріали клопотання надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 13 лютого 2026 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено головуючого суддю Стрепка Н.Л., присяжних Гриновця В.С., Чубатька П.В. 
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження у такій та призначено підготовче засідання; доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката особі, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_2 та забезпечити його прибуття в підготовче засідання для участі у розгляді справи.
Судове засідання 27 лютого 2026 року не відбулось у зв`язку з хворобою одного з присяжних.
Ухвалою суду від 4 березня 2026 року призначено у справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручено експертам Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії та судової медицини МОЗ України», а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
12 травня 2026 року на адресу суду надійшов висновок експерта №638 від 1 травня 2026 року за результатами проведеної на виконання вказаної вище ухвали експертизи.
Також 12 травня 2026 року у зв`язку з увільненням  ОСОБА_3 наказом голови Личаківського районного суду м. Львова №21 від 23 березня 2026 року від виконання обов`язків присяжного у зв`язку з досягненням ним граничного віку, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснено заміну вказаного присяжного та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено нового присяжного Нападія А.В.
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року поновлено провадження у справі.
19 травня 2026 року в підготовчому засіданні явку заявника та особи відносно якої розглядається питання про продовження строку дії рішення про визнання недієздатною та встановлення опіки, визнано обов`язковими, у зв`язку з чим в судовому засіданні оголошено перерву.
Ухвалою суду 27 травня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні 27 травня 2026 року заявник ОСОБА_1 і його представник адвокат Науменко І.В. подане клопотання підтримали з мотивів викладених в ньому, просили таке задовольнити.
Представник заінтересованої особи Личаківської районна адміністрація Львівської міської ради Башта Г.І., що діє в порядку самопредставництва юридичної особи на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в судовому засіданні щодо задоволення клопотання поклалась на розсуд суду.
Представник особи, відносно якої розглядається клопотання адвокат Крет О.І., який діяв на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №017/05.2-7/1682 від 17 лютого 2026 року, в судовому засіданні підтримав подане клопотання.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року в справі №463/5600/23 (провадження №2-о/463/7/24) визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною та встановлено над нею опіку. Подання Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З висновку судово-психіатричного експерта №638 вбачається, що ОСОБА_2 страждає хронічним, стійким психічним розладом – помірною розумовою відсталістю, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них вірні покази.
Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).
Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).
Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.
Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.
Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).
Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України).
Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Положеннями частини першої статті 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт перший частини другої статті 293 ЦПК України)
Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Особливості розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи вміщено в Главу 2 Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.
Статтею 300 Глави 2 Розділу IV ЦПК України визначено зміст рішення суду у справах про обмеження цивільної дієздатності.
Частиною першою статті 300 ЦПК України встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (частина шоста статті 300 ЦПК України).
Строк дії судового рішення про визнання особи недієздатною має визначальне значення під час розгляду цієї справи, оскільки таке рішення підтверджує наявність юридичного факту, що має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, яка визнана недієздатною.
Водночас відповідно до частини сьомої статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
У цьому випадку зацікавлена особа згідно з нормами ЦПК України, які регулюються розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, має право звернутися до суду з питанням про визнання особи недієздатною та призначення їй нового опікуна або з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною (частини перша, друга, сьома статті 300 ЦПК України).
За вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вмотивованим є судове рішення, в якому належним чином зазначені підстави, на яких воно ґрунтується. Під умотивованістю розуміється повне і всебічне відображення в рішенні суду мотивів, якими він керувався при ухваленні свого рішення, при оцінюванні доказів для встановлення наявності або відсутності обставин, на які сторони посилалися як на підґрунтя своїх вимог і заперечень, із зазначенням, чому певні аргументи сторін були взяті до уваги або відхилені, й віддзеркалення мотивів щодо позиції суду при застосуванні норм матеріального і процесуального права (постанова Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі №638/5358/23, провадження № 61-15326св23).
Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору/заяви, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.
Суд зобов`язаний тлумачити норму права, використовуючи при цьому як загальний, так і казуальний підхід, самостійно застосовувати право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин та тлумаченні права.
В даній справі, хоча заявник і звернувся в строк визначений частиною сьомою статті 300 ЦПК України, з відповідним клопотанням, однак на момент повернення справи з експертної установи 12 травня 2026 року, термін дії рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року у справі №463/5600/23, провадження № 2-о/463/7/24 про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 її опікуном, закінчився ще 19 квітня 2026 року. У зв`язку з цим ОСОБА_2 відновлена в її правах і не вважається визнаною недієздатною, а тому продовжити термін рішення про визнання особи недієздатною, щодо особи, яка є дієздатною вже неможливо. Норми чинного ЦПК України не передбачають можливості продовження строку визначеного частиною сьомою статті 300 ЦПК України. Натомість норми ЦПК України (статі 295-300) та ЦК України (статті 41, 42) визначають порядок і спосіб визнання особи недієздатною.
За наведених обставин клопотання про продовження термін дії рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 березня 2024 року у справі №463/5600/23, провадження № 2-о/463/7/24 про визнання особи недієздатною та призначення опікуном до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 294, 295-300 ЦПК України, суд,- 

ухвалив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в цивільній справі за клопотанням  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, особа, відносно якої розглядається заява: ОСОБА_2 , про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна– відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. 
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: 81738, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Бринці-Церковні, реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 .
Заінтересована особа: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування, місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. К.Левицького, 67, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04056109.
Особа, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий: Стрепко Н.Л.

Присяжні: Нападій А.В. 

Чубатько П.В.