Справа № 161/14575/25
Номер провадження 2-а/167/3/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючої судді Шептицької Н.В.,
з участю:
секретаря судового засідання Ващук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
за участі:
представника відповідача – Кортоус М.М.,

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позовних вимог і заперечення на них.

1а. Позивач.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2025 року інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Ліхганським М.М. (далі – Уповноважена особа) було складено на нього постанову серії ЕНА №5192744 за ч.1 ст.121-3 КУпАП (далі – Постанова) з накладенням штрафу в розмірі 1190,00 грн за нібито відсутність обов`язкового технічного контролю ТЗ (далі - ОТК). Також в постанові стверджується, що номерний знак ТЗ не відповідає транспортному засобу. 
Дана Постанова є незаконною та необгрунтованою виходячи з наступного.
Підставою для зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 стала відсутність інформації про поліс страхування в базі даних МТСБУ, хоча відсутність такого запису не є підставою для зупинки. Наявність діючої страховки була встановлена ще до складання постанови, а отже відсутня формальна підстава для зупинки. Оскільки зупинка була безпідставною, усі дії поліції: перевірка документів, винесення постанови, накладення штрафу, вважаються похідними від незаконної дії та не можуть мати юридичної сили.
Вважає, що Уповноважена особа неправомірно застосував ч.1 ст.121-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керував легковим автомобілем, що використовується виключно в особистих цілях, а відповідно до постанови КМУ №1107 від 27.12.2018 року такий транспорт не підлягає ОТК.
Експлуатація авто з тимчасовими транзитними номерами до реєстрації є цілком законною і його автомобіль перебував на стадії після митного оформлення, перед державною реєстрацією.
Працівником патрульної поліції, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз обставин притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у сукупності викликає сумніви щодо самого факту правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, позивач просить визнати протиправною та скасувати Постанову, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
Позовна заява з додатками подана через систему «Електронний суд».

2а. Відповідач.

07.05.2026 року представник відповідача подала Відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , мотивуючи заперечення на позов тим, що зупинка автомобіля під керуванням позивача була здійснена на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», а саме було здійснено перевірку наявності полісу ОСЦПВВТЗ і полісу виявлено не було.
Після зупинки даного ТЗ під час перевірки документів у водія, було виявлено факти вчинення ним порушення вимог п.2.9. «а» ПДР України, а саме ТЗ здійснював рух з номерними знаками, які не належать даному ТЗ, у зв`язку з чим була винесена Постанова.
При зупинці водія ОСОБА_1 , перевірки документів і винесенні Постанови, Уповноваженою особою були дотримані вимоги Конституції України, КУпАП, ПДР України, а тому у задоволенні його адміністративного позову просить відмовити (ас 140-147, 171-174).

2.Рух справи в суді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026 року, справу передано на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 128), яка прийняла позов ОСОБА_1 до розгляду і призначила судове засідання (ас 130-131).

3.Позиція сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, 20.05.2026 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності (ас 178).
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у Відзиві на позовну заяву.
Заслухавши думку представника відповідача, суд ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності позивача.

4. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження.

Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне.
11.07.2025 року Уповноваженою особою було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190, 00 грн, відповідно до санкції статті.

5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.
До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).
Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п.«в» п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною 1 ст.121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
З наданого відповідачем DVD-R диску із відеозаписом з боді-камери поліцейського слідує, що, підійшовши до автомобіля, поліцейський відповідно до ч.3 ст.18 та ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» представився та повідомив водія про факт ведення відео-фіксації на нагрудну боді-камеру та причину зупинки ТЗ. Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» водія було зупинено з підстав відсутності інформації про наявність полісу ОСЦПВВТЗ.
Та обставина, що в подальшому було з`ясовано про наявність у водія ОСОБА_1 страхового поліса, не може бути підставою для визнання дій Уповноваженої особи по зупинці автомобіля під керування позивача неправомірними, виходячи з того, що в страховому полісі була допущена помилка в номерному знаку і Уповноважена особа при прийнятті рішення про зупинку ТЗ не володів даною інформацією (наявність такої помилки) і не міг володіти. Після зупинки ТЗ і проведення відповідної перевірки було встановлено наявність страхового поліса, який був виписаний з помилкою не з вини водія, і за таких обставин ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за відсутність страхового полісу, а також ОСОБА_1 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за відсутність обов`язкового технічного контролю ТЗ, як про це стверджує позивач в своєму позові.
Після зупинки ТЗ під час перевірки документів у водія Уповноваженою особою було виявлено факт вчинення порушення вимог п. «в» п.2.9. ПДР, а саме автомобіль, номерний знак на червоному фоні, під керуванням позивача здійснював рух з номерними знаками, які не належать даному ТЗ, у зв`язку з чим і була винесена оскаржувана Постанова.

В силу положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, передбачені частиною першою ст.121-3 КУпАП тощо). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із нагрудної відеокамери поліцейського, який є належним доказом у розумінні ст.251 КУпАП. Водночас, інформація про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в оскаржуваній постанові, що свідчить про допустимість такого доказу.
Твердження позивача про порушення інспектором поліції процедури розгляду справи суд відхиляє. Суд зауважує, не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів стороною провадження у справі є підставою для визнання цих доказів недопустимими, враховуючи при цьому те, що факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом.
Відеозаписом підтверджено роз`яснення поліцейським процесуальних прав позивачу. Встановлено, що жодного клопотання позивачем заявлено не було, в тому числі щодо бажання позивача скористатись правовою допомогою. 
Встановлено, що ОСОБА_2 не надав: договір купівлі-продажу ТЗ, акт огляду реалізованого ТЗ, акт технічного стану ТЗ або його складової частини, сертифікат відповідності, розрахункового документа, який засвідчує факт купівлі ТЗ, а отже неможливо було встановити належність номерного знаку «03ЕМ1034» саме ТЗ під керуванням позивача. Крім того, з повідомлення начальника РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях від 27.08.2025 року (ас 146) вбачається, що станом на 11.07.2025 року номерний знак для разових поїздок «03ЕМ1034» не був присвоєний ТЗ, яким керував позивач, оскільки даний номерний знак присвоєно на вказаний ТЗ 20.08.2025 року. 

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що зупинка транспортного засобу, керованого позивачем, здійснена на підставі ст.35 закону України «Про національну поліції», і факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а, отже, Постанова від 11.07.2025 прийнята відповідачем правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а тому за встановлених при розгляді даної справи обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити за його безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.
З урахуванням вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу і залишаються за позивачем.
Керуючись ст.ст. 11, 41, 159, 160, 161, 243 КАС України, ч.1 ст.121-3, ст.ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку ст.ст. 295, 296 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, міцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ: 40108646.

Дата і час оголошення повного тексту рішення суду: 22.06.2026 року о 12 год 45 хвилин.

Головуючий суддя Шептицька Н.В.