Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року Справа№200/4705/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому позивач просив:
1. визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 30 травня 2025 року № 047050031604 за заявою ОСОБА_1 від 23 травня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
2. зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області:
- повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 23 травня 2025 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8;
- зарахувати ОСОБА_1 
до страхового стажу періоди навчання:
з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року;
з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року;
до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 періоди:
з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року;
з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року;
з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року;
з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року;
з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року;
з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року;
з 30 серпня 2015 року по 31 серпня 2018 року;
з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року;
з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року;
з 10 березня 2022 року по 30 вересня 2023 року;
з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року;
з 01 березня 2025 року по 23 травня 2025 року;
до провідної посади «гірник очисного забою» періоди:
з 29 серпня 2014 року по 21 лютого 2021 року;
з 10 березня 2022 року по 30 вересня 2023 року;
з 01 березня 2025 року по 23 травня 2025 року;
до страхового стажу та до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 у пільговому обчисленні 1 місяць за 3 місяці періоди військової служби:
з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року;
з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року;
з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року;
з 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року;
з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року;
з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року;
з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року;
з 24 вересня 2023 року по 02 листопада 2023 року;
з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року;
з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року;
з 10 червня 2024 року по 06 квітня 2025 року. 

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.
10 липня року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував докази у відповідача та у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області).
Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі – КАС).
Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).
Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації проти України, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».
Указом Президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 14 січня 2026 року № 4757-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23 травня 2025 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058).
30 грудня 2025 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 047050031604, яким відмовило у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового і пільгового стажу.
За розрахунком пенсійного органу страховий стаж становить 24 роки 10 місяці 28 днів, в тому числі пільговий стаж – 08 років 11 місяців 04 днів, з них: роботи підземні, провідні професії (20) з урахуванням кратності – 03 роки 05 місяців 27 днів, роботи підземні за Постановою КМУ № 202 (25) – 04 років 01 місяців 15 днів, пільговий стаж за Списком № 1 – 01 рік 03 місяці 22 дні.
Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позивач наполягав на тому, що пенсійний орган неправильно обчислив страховий та пільговий стаж, що призвело до помилкового висновку про відсутність права на пенсію.
Позивач вважає, що на підставі п. «д» ст. 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788) і ст. 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі – Закон № 103/98-ВР) має право на зарахування до страхового періодів навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року та 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року, а оскільки 14 липня 2010 року він був працевлаштований за набутою професією «електрослюсар підземний», період навчання з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року має бути зарахований і до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202.
З приводу незарахування певних періодів роботи до пільгового стажу з повним робочим днем на підземних роботах за Списком № 1 і Постановою КМУ № 202, в тому числі за провідною професією, позивач зазначив таке.
Для розрахунку розміру пенсії шахтарям відповідно до ст. 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі – Закон № 345) враховується стаж на підземних роботах за Списком № 1, а тому позивач вважає, що спірні періоди, не зараховані відповідачем, слід зарахувати до пільгового стажу як за Постановою КМУ № 202, так і за Списком № 1.
Позивач вказував на те, що його пільговий стаж на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 підтверджений належним чином оформленими записами трудової книжки за періоди з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року, з 14 липня 2010 року по 09 червня 2011 року, з 10 червня 2011 року по 20 липня 2011 року, з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року, з 12 серпня 2014 року по 28 серпня 2014 року, з 29 серпня 2014 року по 21 лютого 2021 року, з 03 березня 2021 року по день звернення за призначенням пенсії, а тому немає необхідності подавати уточнюючі довідки для підтвердження пільгового характеру роботи.
Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно не зарахував до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 періоди роботи: з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року (зараховано тільки до Списку № 1, без врахування «на підземних роботах» та за Постановою КМУ № 202); з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року (зараховано як провідні, підземні, Список № 1, без врахування за Постановою КМУ № 202); з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року; з 27 березня 2015 по 31 березня 2015 року; з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року; з 30 серпня 2015 року по 31 серпня 2018 року; з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року; з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року (зараховано як провідні, підземні, Список № 1, без врахування за Постановою КМУ № 202); з 10 березня 2022 року по 30 вересня 2023 року; з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року (зараховано як провідні, підземні, Список № 1, без врахування за Постановою КМУ № 202); з 01 березня 2025 року по 23 травня 2025 року.
Позивач зауважив, що відповідач зарахував до пільгового стажу за провідними професіями періоди роботи з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року (03 роки 01 місяць), з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року (01 рік 01 місяць), з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року (01 рік 05 місяців), що сумарно перевищує 05 років 07 місяців. Однак в рішенні про відмову у призначенні пенсії відповідач вказав, що зараховано 03 роки 5 місяців 27 днів.
Позивач вказував на те, що записами в трудовій книжці підтверджена його безпосередня зайнятість за провідною професією (гірник очисного забою) в періоди з 29 серпня 2014 року по 21 лютого 2021 року, з 10 березня 2022 року по 30 вересня 2023 року, з 01 березня 2025 року по 23 травня 2025 року, які пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу.
Позивач наголосив, що всупереч висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а, від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а, від 18 листопада 2024 року у справі № 200/1009/24, при обчисленні пільгового стажу відповідач не застосував роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.
Також позивач відзначив, що з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року проходив військову службу за контрактом, до укладення якого працював за провідною професією.
З 25 лютого 2022 року проходить військову службу за мобілізацією і до призову на військову службу також працював за провідною професією.
Відтак, позивач вважає, що в силу положень ч. 1 ст. 2, ч. 6 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232), п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788, абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011) має право на зарахування військової служби з 30 липня 2017 року по 29 жовтня 2020 року та з 25 лютого 2022 року по 23 травня 2025 року (день звернення за призначенням пенсії) до стажу роботи за спеціальністю «гірник очисного забою підземний з повним робочим днем в шахті», тобто до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202.
Позивач відзначив, що під час військової служби брав безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській області, забезпеченні їх здійснення з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року, з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року, з 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року, з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року, з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, а також у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 24 вересня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 06 квітня 2025 року, що підтверджено відповідними довідками.
Позивач вважає, що оскільки він проходить військову службу у період бойових дій, безпосередньо приймає участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією, до нього мають бути застосовані норми ст. 57 Закону № 1788 щодо зарахування такої служби на пільгових умовах.
Зазначає, що такі строки в пільговому обчисленні встановлені підп. 1 п. 2.3 розділу ІІ Положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/2607, (далі – Положення № 530), а також п. 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, (далі – Порядок № 393).
Позивач наполягає на застосуванні норм ст. 57 Закону № 1788 у поєднанні з Положенням № 530 з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16-а, від 21 березня 2023 року у справі № 160/6146/19, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2019.003739, і доводить, що має право на зарахування до страхового стажу та стажу за спеціальністю (пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202) періоди служби з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року, з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року, 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року, з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року, з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 24 квітня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 06 квітня 2025 року у пільговому обчисленні – один місяць служби за три місяці.
Просив задовольнити позов.
Відповідач позов не визнав; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, у порядку та у спосіб, що визначені законодавством.
Зазначив, що 30 травня 2025 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 047050031604, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 за його заявою від 23 травня 2025 року через відсутність необхідного страхового і пільгового стажу.
Правомірність своїх дій при обчисленні стажу пенсійний орган обґрунтовував посиланням на норми ст. 24 Закону № 1058, ст. 56-63 Закону № 1788, п. 8, 20 Порядку № 637, п. 3, 4 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, (далі – Порядок № 383), п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі – Порядок № 22-1).
Відповідач наголошував на тому, що періоди роботи, служби і навчання до 01 січня 2004 року зараховуються до страхового стажу на підставі трудової книжки, військового квитка, диплома або уточнюючих довідок, а з 01 січня 2004 року – на підставі даних про сплату страхових внесків.
Зазначив, що періоди навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року та з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року не зараховані до страхового стажу через відсутність в Реєстрі застрахованих осіб даних про сплату страхових внесків.
Відповідач вказував на те, що до заяви про призначення пенсії не долучені документи, які підтверджують пільговий характер роботи, а тому пільговий стаж ОСОБА_1 врахований на підставі даних про спеціальний стаж, наявних в системі персоніфікованого обліку.
Період роботи з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року зарахований до загального стажу, позаяк вказана атестація робочого місця (23 березня 2009 року) не відповідає періоду роботи та перевищує п`ятирічний термін, що суперечить п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, (далі – Порядок № 442).
Відповідач доводив, що підстави для зарахування стажу у пільговому обчисленні (один місяць служби за три місяці) відсутні, оскільки надані позивачем довідки не відповідають вимогам додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, (далі – Порядок № 413).
При цьому пенсійний орган покликався на норми підп. 6 п. 2.1, п. 4.1 Порядку № 22-1.
На підставі аналізу норм ст. 8 Закону № 2011, ст. 57 Закону № 1788, п. 3 Порядку № 393 відповідач дійшов висновку, що до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах у пільговому обчисленні зараховується лише час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та період здійснення зазначених заходів, а тому відсутні підстави для зарахування періоду військової служби під час загальної мобілізації з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року, з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року, з 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року, з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року, з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 24 квітня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 по 06 квітня 2025 року у розрахунку – один місяць служби за три місяці.
Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.
На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
З 01 листопада 2005 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
Позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджено довідкою від 20 серпня 2024 року № 1220-7002093975.
Його фактичне місце проживання після переміщення: АДРЕСА_2 .
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427) у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень і адміністративним органом.
23 травня 2025 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності для розгляду цієї заяви визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
30 травня 2025 року за наслідками розгляду заяви позивача та поданих ним документів, а також з урахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 047050031604 «Про відмову у призначенні пенсії» (вихідний № 84658/01-16 від 04 червня 2025 року).
Цим рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
Відмовляючи у призначенні пенсії, пенсійний орган посилався на норми п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 і п. 20 Порядку № 637 та виходив з такого:
Вік заявника – 36 років 02 місяців 26 днів.
Страховий стаж – 24 роки 10 місяців 28 днів.
Пільговий стаж – 08 років 11 місяців 04 днів, з них:
роботи підземні, провідні професії (20) з урахуванням кратності – 03 роки 05 місяців 27 днів;
роботи підземні, професії за постановою КМУ № 202 (25) – 04 роки 01 місяць 15 днів;
пільговий стаж за Списком № 1 – 01 рік 03 місяців 22 днів.
Результат розгляду документів, доданих до заяви:
- до страхового стажу не зараховані періоди навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року згідно з дипломом НОМЕР_3 та з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року згідно з дипломом НОМЕР_4 , оскільки в Реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація про сплату внесків;
- до заяви про призначення пенсії, яку заявник подав через вебпортал, не долучено жодних документів, якими передбачено визначення права на пенсію на пільгових умовах та які відповідають переліку виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 та Списком № 2 по підприємству за умови підтвердження атестації робочих місць;
- до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано періоди роботи з 01 січня 1999 року за даними спеціального стажу в Реєстрі застрахованих осіб.
Період роботи з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року зарахований до загального стажу, оскільки вказана атестація робочого місця (23 березня 2009 року) не відповідає періоду роботи та перевищує п`ятирічний термін, що суперечить п. 4 Порядку № 442.
З огляду на викладене ГУ ПФУ в Дніпропетровській області дійшло висновку, що у заявника відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та вирішило відмовити у її призначенні у зв`язку з відсутністю необхідного страхового і пільгового стажу.
Заявник не працює, на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває, пенсію не отримує.
Заявнику роз`яснено право на оскарження цього рішення відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року № 18-6, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2007 року за № 1241/14508, (далі – Порядок № 18-6) або в судовому порядку.
Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), при вирішенні питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на пенсію ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувало періоди:
з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року – 00 років 03 місяці 00 днів – до страхового та пільгового стажу – Список № 1;
з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року – 01 рік 02 місяці 00 днів – до страхового та пільгового стажу – Список № 1;
з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року – 03 роки 01 місяць 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 12 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року – 00 років 07 місяців 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового стажу;
з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового стажу;
з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року – 00 років 04 місяці 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового стажу;
з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 30 серпня 2015 року по 31 жовтня 2017 року – 02 роки 03 місяці 00 днів – до страхового стажу;
з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року – 00 років 02 місяці 00 днів – до страхового стажу;
з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового стажу;
з 01 лютого 2018 року по 31 серпня 2018 року – 00 років 07 місяців 00 днів – до страхового стажу;
з 01 вересня 2018 року по 28 листопада 2020 року – 02 роки 03 місяці 00 днів – до страхового і пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 роки – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового стажу;
з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року – 00 років 03 місяці 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року – 01 рік 01 місяць 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 10 березня 2022 року по 27 січня 2023 року – військова служба – інша – 00 років 11 місяців 00 днів – до страхового стажу;
з 01 лютого 2023 року по 31 березня 2023 року – 00 років 01 місяць 23 дні – до страхового стажу;
з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року – 00 років 06 місяців 00 днів – до страхового стажу;
з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року – 01 рік 05 місяців 00 днів – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
з 01 березня 2025 року по 31 березня 2025 року – 00 років 01 місяць 00 днів – до страхового стажу.
З приводу періодів навчання, роботи та військової служби, на зарахування яких до страхового та/або пільгового стажу претендує позивач, суд встановив такі обставини.
Період з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року.
З 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року ОСОБА_1 навчався за денною формою навчання в державному вищому навчальному закладі «Донецький технікум промислової автоматики» за спеціальністю «Обслуговування комп`ютерних та інтелектуальних систем та мереж», здобув кваліфікацію «молодший спеціаліст – технік з обчислювальної техніки», що підтверджено дипломом молодшого спеціаліста НОМЕР_3 від 28 червня 2009 року і додатком до нього НОМЕР_5 .
Трудова книжка НОМЕР_6 містить такі записи:
Запис 1 – 01 вересня 2006 року на підставі наказу від 08 серпня 2006 року № 163 позивач зарахований до складу студентів Донецького технікуму промислової автоматики на денне відділення.
Запис 2 – 28 червня 2006 року на підставі наказу від 28 червня 2009 року № 127 вибув зі складу студентів у зв`язку із закінченням технікуму.
[…].
Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацію про страховий стаж ОСОБА_1 , набутий починаючи з 2010 року.
Згідно з розрахунком стажу період навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року до страхового стажу не зарахований.
Період з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року.
З 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року ОСОБА_1 навчався в державному навчальному закладі «Димитрівський професійний гірничий ліцей», здобув кваліфікацію «електрослюсар підземний – четвертого розряду», що підтверджено дипломом кваліфікованого робітника НОМЕР_4 від 30 червня 2010 року з додатком до нього 12К № 330393.
Трудова книжка НОМЕР_6 містить такі записи:
[…]
Запис 5 – 07 квітня 2010 року на підставі наказу від 22 квітня 2010 року № 237ок позивач був прийнятий до відокремленого підрозділу «Шахта «Димитрова» державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі – ВП «Шахта «Димитрова») учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею і направлений на дільницю РЕСА.
Запис 6 – 30 червня 2010 року на підставі наказу від 22 квітня 2010 року № 237ок звільнений по закінченню виробничої практики відповідно до п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП).
Запис 7 – 01 вересня 2009 року на підставі наказу від 27 серпня 2009 року № 3 «З-УДЗ» зарахований до державного навчального закладу «Димитрівський професійний гірничий ліцей» на навчання за професією «електрослюсар підземний».
Запис 8 – 30 червня 2010 року на підставі наказу від 30 червня 2010 року № 12 «В-УДЗ» відрахований зі складу учнів у зв`язку з закінченням навчання.
[…]
Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) містять інформацію про страховий стаж ОСОБА_1 , набутий за час роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «5/6» державного підприємства «Мирноградвугілля» (далі – ВП «Шахта «5/6») (ідентифікаційний код 33839081) – за 2010 рік (24 дні квітня, травень-грудень).
Також в системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за час роботи у за 2010 рік (24 дні (з 07 по 30) квітня, травень-червень, 18 днів (з 14 по 31) липня, серпень-грудень) за кодом підстави – ЗП3013А1.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави «ЗП3013А1» проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.
Розрахунок стажу свідчить, що період навчання з 01 вересня 2009 року по 06 квітня 2010 року не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу; період з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року зарахований до страхового та пільгового стажу – Список № 1.
Період з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року.
Трудова книжка НОМЕР_6 містить такі записи:
[…]
Запис 9 – 14 липня 2010 року на підставі наказу від 21 липня 2010 року № 105к позивач був прийнятий на роботу до ВП «Шахта «Димитрова» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею та направлений на дільницю РЕСА.
Запис 10 – з 10 червня 2011 року по 20 липня 2011 року на підставі наказу від 10 червня 2011 року № 298ок направлений на виробничу практику учнем гірничого очисного забою підземним з повним робочим днем під землею.
Запис 11 – 12 серпня 2011 року на підставі наказу від 18 серпня 2011 року № 464ок переведений гірничим робочим очисного забою підземним з повним робочим днем під землею і направлений на дільницю 3.
[…]
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за час роботи у ВП «Шахта «5/6» за 2010 рік (18 днів (з 14 по 31) липня, серпень-грудень); за 2011 рік (січень-липень, 11 днів (з 01 по 11) серпня) за кодом підстави – ЗП3013А1.
Накази про атестацію від 19 липня 2006 року № 417, від 15 липня 2011 року № 94ТБ.
Згідно з розрахунком стажу період з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року зарахований до страхового та пільгового стажу – Список № 1.
Період з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року.
Трудова книжка НОМЕР_6 містить такі записи:
[…]
Запис 11 – 12 серпня 2011 року на підставі наказу від 18 серпня 2011 року № 464ок позивач переведений гірничим робочим очисного забою підземним з повним робочим днем під землею і направлений на дільницю 3.
Запис 12 – 11 серпня 2014 року на підставі наказу від 11 серпня 2014 року № 61-к звільнений за переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП.
[…]
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за час роботи у ВП «Шахта «5/6» за 2011 рік (20 днів (з 12 по 31) серпня, вересень-грудень); за 2012 рік (січень-грудень); за 2013 рік (січень-грудень); за 2014 рік (січень-липень, 11 днів (з 01 по 11) серпня) за кодом підстави – ЗП3014А2.
Наказ про атестацію від 15 липня 2011 року № 94ТБ.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави «ЗП3014А2» проставляється працівникам провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Розрахунок стажу свідчить, що період з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року зарахований до страхового та пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.
Період з 29 серпня 2014 року по 21 лютого 2021 року, включаючи періоди з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з 30 серпня 2015 року по 31 серпня 2018 року, з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року.
Трудова книжка НОМЕР_6 містить такі записи:
[…]
Запис 13 – з 12 серпня 2014 року по 28 серпня 2014 року на підставі наказу від 12 серпня 2014 року № 02/1051к позивач проходив навчання в учбовому пункті відокремленого підрозділу «Шахта «Стаханова» державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі – ВП «Шахта «Стаханова»).
Запис 14 – 29 серпня 2014 року на підставі наказу від 28 серпня 2014 року № 128к прийнятий до ВП «Шахта «Стаханова» гірничим робочим очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю № 6.
Запис 15 – 01 вересня 2015 року на підставі наказу від 04 серпня 2015 року № 01/353пр переведений гірничим робочим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті.
Запис 16 – на підставі наказу державного підприємства «Мирноградвугілля» від 16 травня 2017 року № 131 ВП «Шахта Стаханова» перейменований на відокремлений підрозділ «Шахта «Капітальна» державного підприємства «Мирноградвугілля» (далі – ВП «Шахта «Капітальна»).
Запис 17 – 21 лютого 2021 року на підставі наказу від 19 лютого 2021 року № 55к звільнений за ч. 1 ст. 38 КЗпП за власним бажанням.
[…]
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за час роботи у ВП «Шахта «Капітальна» (ідентифікаційний код 33504964) за 2014 рік (20 днів (з 12 по 31) серпня, вересень-листопад, 30 днів грудня); за 2015 рік (січень, 25 днів лютого, 26 днів березня, квітень-червень, 29 днів липня, 29 днів серпня) за кодом підстави – ЗП3014А1.
Наказ про атестацію від 23 березня 2009 року № 378.
За 2015 рік (29 днів вересня, жовтень-грудень); за 2016 рік (січень-лютий, 30 днів березня, квітень-травень, 26 днів червня, липень, 27 днів серпня, вересень-грудень); за 2017 рік (січень, 27 днів лютого, березень, 29 днів квітня, травень, 29 днів червня, липень-серпень, 21 день вересня, 30 днів жовтня, листопад-грудень); за 2018 рік (січень-серпень) за кодом підстави – ЗП3013А1.
Наказ про атестацію від 23 березня 2009 року № 378.
За 2018 рік (вересень-грудень); за 2019 рік (січень-грудень); за 2020 рік (січень-жовтень, 28 днів листопада, грудень); за 2021 рік (січень, 21 день (з 01 по 21) лютого) за кодом підстави – ЗП3014А1.
Наказ про атестацію від 21 березня 2014 року № 01/248ПР.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави «ЗП3014А1» проставляється працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.
Розрахунок стажу свідчить, що періоди з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з 30 серпня 2015 року по 31 жовтня 2017 року, з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року, з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року, з 01 лютого 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року зараховані до страхового стажу, однак не зараховані до пільгового.
Періоди з 12 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року, з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року, з 01 вересня 2018 року по 28 листопада 2020 року, з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року зараховані до страхового та пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.
Періоди з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року, з 10 березня 2022 року по 30 вересня 2023 року, з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року, з 01 березня 2025 року по 23 травня 2025 року.
Трудова книжка НОМЕР_6 містить такі записи:
[…]
Запис 18 – 03 березня 2021 року на підставі наказу від 26 лютого 2021 року № 218кпр позивач був прийнятий на роботу до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі – ПрАТ «ШУ «Покровське») гірником очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті.
Будь-яких інших записів, зокрема, про переведення на іншу посаду, звільнення, прийняття на роботу після запису 18 трудова книжка не містить.
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за час роботи в ПрАТ «ШУ «Покровське» (ідентифікаційний код 13498562) за 2021 рік (29 днів (з 03 по 31) березня, квітень-грудень); за 2022 рік (січень-лютий, 09 днів березня); за 2023 рік (жовтень-грудень); за 2024 рік (січень-грудень); за 2025 рік (січень-квітень) – за кодом підстави – ЗП3014А2.
Також в Реєстрі застрахованих осіб наявні дані про спеціальний стаж ОСОБА_1 за час військової служби – ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) – за 2022 рік (04 дні (з 25 по 28) лютого, березень-грудень), за 2023 рік (27 днів (з 01 по 27) січня) за кодом підстави – ПСД003Г1.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства код підстави «ПСД003Г1» проставляється за час військової служби в Збройних Силах та інших військових формуваннях.
Розрахунок стажу свідчить, що:
період з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року зарахований до страхового та пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
період з 10 березня 2022 року по 27 січня 2023 року – військова служба – до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;
періоди з 01 лютого 2023 року по 31 березня 2023 року і з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року – до страхового стажу; до пільгового стажу ці періоди не зараховані;
період з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року – до страхового та пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;
період з 01 березня 2025 року по 31 березня 2025 року – до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;
період з 01 квітня 2025 року по 23 травня 2025 року не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу.
Варто відзначити, що за даними персоніфікованого обліку станом на 26 травня 2025 року в Реєстрі застрахованих осіб містились дані про страховий стаж ОСОБА_1 по 31 березня 2025 року включно; будь-які дані про страховий стаж позивача, включаючи суму заробітку для нарахування пенсії, кількість днів трудових відносин (військової служби), дані про сплату страхових внесків, починаючи з 01 квітня 2025 року відсутні.
З приводу військової служби, в тому числі в періоди з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року, з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року, з 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року, з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року, з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 24 вересня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 06 квітня 2025 року, на зарахуванні яких до страхового і пільгового стажу у пільговому обчисленні претендує позивач, суд встановив таке.
30 жовтня 2017 року позивач з уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу строком на три роки.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_8 (по стройовій частині) від 29 жовтня 2020 року № 307 солдат ОСОБА_1 , старший стрілець 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_8 , звільнений наказом командира Військової частини НОМЕР_8 (по особовому складу) від 23 жовтня 2020 року № 235-РС у запас за підп. «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232, з 29 жовтня 2020 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Отже, з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом, що також підтверджено відповідними записами військового квитка НОМЕР_9 .
Крім того, в період військової служби за контрактом ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, що підтверджено записами військового квитка НОМЕР_9 і відповідними довідками.
Так, згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 10 березня 2025 року № 04/1245 солдат ОСОБА_1 в період з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції; перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.
Довідка видана на підставі наказів командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 12 січня 2018 року № 10, від 29 квітня 2018 року № 106.
Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10 березня 2025 року за № 04/1246 солдат ОСОБА_1 в періоди з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року, з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року, з 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року, з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях.
Довідка видана на підставі наказу ГШ ЗСУ від 18 червня 2018 року № 13/дск, витягів з наказів командувача ОС (по стройовій частині) від 02 грудня 2018 року № 161/дск, від 18 грудня 2018 року № 200/дск, від 02 серпня 2019 року № 187/дск, від 16 червня 2020 року № 148/дск. 
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_8 від 19 березня 2021 року № 1244, солдат ОСОБА_1 в період з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні її здійснення в м. Бахмут Донецької області.
Довідка видана на підставі наказів командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 06 червня 2020 року № 136, від 11 лютого 2021 року № 40 і є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
Також суд встановив, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, (посвідчення НОМЕР_10 , видане Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_11 22 серпня 2018 року).
В період з 25 лютого 2022 року по 23 травня 2025 року (день звернення за призначенням пенсії) ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією.
25 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 позивач був призваний на військову службу за мобілізацією.
На час виникнення спірних правовідносин позивач продовжував військову службу у Військовій частині НОМЕР_12 , про що свідчать записи військового квитка НОМЕР_9 , а також Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).
В період військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Так, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_12 від 13 вересня 2024 року № 2069/5/7.16/15024, старший солдат ОСОБА_1 , оператор 2 відділення радіоелектронної розвідки взводу радіоелектронної розвідки розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_12 , в періоди з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 24 вересня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 09 вересня 2024 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі н. п. Приютне Малинівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області; н. п. Роботине Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області; н. п. Очеретине Очеретинської сільської територіальної громади Покровського району Донецької області; н. п. Часів Яр, Часовоярської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_12 від 27 квітня 2025 року № 2069/5/13-6617 старший солдат ОСОБА_1 , старший оператор 2 відділення радіоелектронної розвідки взводу радіоелектронної розвідки розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_12 , в періоди з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 29 квітня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 06 квітня 2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі Пологівського району Запорізької області, Покровського району Донецької області, Бахмутського району Донецької області, Волноваського району Донецької області.
Довідки видані на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_12 (по стройовій частині) від 28 січня 2023 року № 26, від 19 травня 2023 року № 145, від 27 серпня 2023 року № 247, від 24 вересня 2023 року № 277, від 02 листопада 2023 року № 318, від 11 листопада 2023 року № 328, від 07 квітня 2024 року № 102, від 15 квітня 2024 року № 110, від 02 червня 2024 року № 160, від 10 червня 2024 року № 168, від 06 квітня 2025 року № 98 і є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи суду не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058), який набрав чинності 01 січня 2004 року.
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії (23 травня 2025 року) Закон № 1058 діяв в редакції від 04 квітня 2025 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку […] і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсії […] із солідарної системи.
П. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначається такий вид пенсійної виплати як пенсія за віком.
Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначені ст. 114 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 […], затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. 2 і 3 цієї статті, […]. […]
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, – після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, […].
[…]
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, – за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), – за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […]
За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч. 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі – Порядок № 383).
Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
П. 4 Порядку № 383 визначено, що згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі – Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Відповідно до п. 4.1 Порядку № 383 постанова КМУ № 442 набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
П. 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі – Порядок № 637).
До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені:
1.1а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
[…]
До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи». (Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд)
Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, включені:
Працівники:
зайняті повний робочий день на підземних роботах;
[…]
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гарячих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі – Постанова КМУ № 202).
До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 призначення […] пенсії здійснюється за зверненням особи […].
Звернення за призначенням […] пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення […] пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто […].
Порядок подання та оформлення документів для призначення […] пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. […].
Строки призначення пенсій визначені ст. 45 Закону № 1058.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, […].
Абз. 1 ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 установлено, що документи про призначення […] пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення […] або про відмову в призначенні […] пенсії.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 10 березня 2025 року.
При цьому 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі – Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, […] пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії – додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі – орган, що призначає пенсію).
Заява про призначення, […] пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі – вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі – Портал Дія) з використанням електронного підпису, […].
[…]
Згідно з п. 1.7 розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, […].
[…]
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.
[…]
Документи, необхідні для призначення пенсії, визначені розділом ІІ Порядку № 22-1.
Відповідно до п. 2.2 розділу ІІ Порядку 3 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків […], надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;
2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі – персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі – Положення № 10-1), а у разі необхідності – за формою згідно з додатком 3 до Положення № 10-1 (далі – індивідуальні відомості про застраховану особу).
[…]
3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) […].
[…]
4) відомості про місце проживання особи.
5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 20 Порядку № 637 (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з п. 1-6, 8 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та п. 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058). […];
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до Порядку № 442 (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року);
6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком:
[…]
військовослужбовцям, […] які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації:
документи про проходження військової служби (служби);
довідка згідно з додатком 2 до Порядку № 637 або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком № 413, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації;
посвідчення учасника бойових дій;
[…].
Абз. 1 п. 2.28 розділу ІІ Порядку № 22-1 установлено, що інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.
Приймання, оформлення і розгляд документів регламентовані розділом ІV Порядку № 22-1.
Згідно з абз. 1 п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Відповідно до п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: […] реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; […]; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. […]; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з п. 2.28 розділу II цього Порядку; […]; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). […]; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих […], електронну пенсійну справу.
Згідно з п. 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
[…]
П. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 установлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні […] із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. […]
Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено […] пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, […]. Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.
Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, […].
Відповідно до п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення […] пенсії […] пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи […] для здійснення виплати пенсії.
[…]

Висновки суду по суті позовних вимог.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення від 30 травня 2025 року № 047050031604 «Про відмову у призначені пенсії».
Цим рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 через відсутність необхідного страхового і пільгового стажу.
Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, суду належить перевірити додержання пенсійним органом вимог Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-ІХ «Про адміністративну процедуру» (далі – Закон № 2073), а прийняте ним рішення – на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.
В розумінні п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 2073 у спірних правовідносинах відповідач є адміністративним органом, а прийняте ним рішення – адміністративним актом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2073 адміністративна процедура має проводитись з додержанням таких принципів: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.
З приводу наявності підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року суд зазначає таке.
З 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року ОСОБА_1 навчався в державному вищому навчальному закладі «Донецький технікум промислової автоматики», що підтверджено дипломом НОМЕР_3 з додатком до нього та записами 1-2 трудової книжки. В системі персоніфікованого обліку дані про сплату страхових внесків за цей відсутні.
Згідно з розрахунком стажу період навчання до страхового стажу не зарахований.
Позивач доводить, що має право на зарахування періоду навчання до страхового стажу на підставі п. «д» ст. 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788) і ст. 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі – Закон № 103/98-ВР).
Відповідач заперечує проти зарахування цього періоду до страхового стажу, покликаючись на ст. 24 Закону № 1058 і вказуючи на відсутність даних про сплату страхових внесків.
Надаючи оцінку цим доводам і запереченням сторін, суд виходить з такого.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1058, застрахована особа – фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Категорії осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, визначені ст. 11 Закону № 1058. Здобувачі професійної (професійно-технічної) освіти до них не належать.
Ст. 14 Закону № 1058 визначені страхувальники, ст. 15 цього Закону – платники страхових внесків. Заклад професійної (професійно-технічної) освіти по відношенню до здобувача освіти не є страхувальником та/або платником страхових внесків.
Крім того аналіз ст. 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон № 2464) зумовлює висновок, що заклад професійної (професійно-технічної) освіти не є платником єдиного внеску за здобувача освіти.
Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені ст. 24 Закону № 1058.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За правилами, наведеними у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон № 1788 визначав порядок і умови зарахування стажу роботи до набрання чинності Законом № 1058.
Види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначає ст. 56 Закону № 1788.
Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах […].
Ст. 38 Закону № 103/98-ВР, чинного на час проходження позивачем навчання, визначала гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти.
Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до т р у д о в о г о стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
При цьому відповідно до абз. 1 п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 01 січня 2004 року, що пов`язано з набранням чинності Законом № 1058. До 01 січня 2004 року трудовий стаж вимірювався періодом роботи (навчання, служби) і не був пов`язаний зі сплатою страхових внесків.
Відтак, при вирішенні питання про наявність підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання, необхідно враховувати відмінності в правовому регулюванні обчислення трудового стажу (стажу роботи) до 01 січня 2004 року та страхового стажу з 01 січня 2004 року.
Суд встановив, що ОСОБА_1 навчався в державному вищому навчальному закладі «Донецький технікум промислової автоматики» з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року, тобто після 01 січня 2004 року.
Як наслідок, при вирішенні питання щодо наявності підстав для зарахування цього періоду до страхового стажу належить застосовувати норми Закону № 1058, зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 24.
Норми п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98-ВР, на які посилається позивач, в даному випадку не застосовні, оскільки вони стосуються обчислення трудового стажу (стажу роботи), тобто йдеться про правила, що діяли до набрання чинності Законом № 1058.
Оскільки позивач навчався після 01 січня 2004 року, норма ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 не може слугувати підставою для застосування до спірних правовідносин положень п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98-ВР.
Закон № 1058 не містить винятків, пов`язаних із зарахуванням до страхового стажу періоду здобуття професійної (професійно-технічної) освіти після 01 січня 2004 року.
З огляду на те, що в період з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року ОСОБА_1 як здобувач освіти не підлягав загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і за цей період не сплачувались страхові внески, правові підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу відсутні.
Отже, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правомірно не зарахувало до страхового стажу позивача період навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року.
З приводу наявності підстав для зарахування до страхового і пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 і Постановою КМУ № 202 періоду навчання з 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року суд зазначає таке.
З 01 вересня 2009 року по 30 червня 2010 року ОСОБА_1 навчався в державному навчальному закладі «Димитрівський професійний гірничий ліцей», здобув кваліфікацію «електрослюсар підземний», що підтверджено дипломом НОМЕР_4 з додатком до нього, записами 7-8 трудової книжки. Інформація про сплату страхових внесків за період навчання в системі персоніфікованого обліку відсутня.
Період навчання з 01 вересня 2009 року по 06 квітня 2010 року не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу.
Позивач доводить, що має право на зарахування цього періоду до страхового і пільгового стажу на підставі п. «д» ст. 56 Закону № 1788 і ст. 38 Закону № 103/98-ВР.
Відповідач заперечує проти зарахування періоду навчання до страхового стажу, покликаючись на ст. 24 Закону № 1058 і вказуючи на відсутність даних про сплату страхових внесків. Мотиви незарахування цього періоду до пільгового стажу пенсійний орган не наводить.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 2009 року по 06 квітня 2010 року суд виходить з тих самих міркувань, що наведені ним з приводу періоду навчання з 01 вересня 2005 року по 28 червня 2009 року.
З огляду на те, що в період з 01 вересня 2005 року по 06 квітня 2010 року ОСОБА_1 як здобувач освіти не підлягав загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і за цей період не сплачувались страхові внески, правові підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу відсутні. 
Пільговий стаж є складовою страхового стажу. Відтак, відсутність підстав для зарахування періоду навчання з 01 вересня 2009 року по 06 квітня 2010 року до страхового стажу унеможливлює зарахування цього періоду до пільгового стажу.
Щодо періоду з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року суд зазначає таке.
Період з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року – це частина періоду навчання ОСОБА_1 , впродовж якої він проходив виробничу практику.
Записами 5-6 трудової книжки підтверджено, що з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року позивач працював на шахті учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею.
В системі персоніфікованого обліку наявні дані про страховий стаж ОСОБА_1 , набутий ним з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року, а також відомості про спеціальний стаж за цей період за кодом підстави ЗП3013А1, який проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.
Згідно з розрахунком стажу період з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року зарахований до страхового та пільгового стажу – Список № 1.
Суд відзначає, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правомірно зарахувало період з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року до страхового стажу на підставі ч. 1-2 ст. 24 Закону № 1058.
Щодо правильності визначення виду пільгового стажу слід зазначити таке. 
В рішенні, яке є предметом спору, відповідач вказав, що через ненадання документів на підтвердження пільгового стажу, здійснив розрахунок цього стажу за даними Реєстру застрахованих осіб.
Поряд із цим принцип обґрунтованості в адміністративній процедурі передбачає, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи; адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи (ч. 1-2 ст. 8 цього Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 2073 адміністративний орган повинен неупереджено дослідити всі обставини справи, а згідно з п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.
З огляду на вимоги ч. 1-2 ст. 8, ч. 3 ст. 52 Закону № 2073 і п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1, при вирішенні питання про те, до якого саме виду пільгового стажу належить зарахувати той чи інший період, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не мало виходити виключно з даних про спеціальний стаж, наявних в системі персоніфікованого обліку, ігноруючи належним чином оформлені записи трудової книжки.
Записи 5-6 трудової книжки у системному зв`язку з даними про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб зумовлюють висновок, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), оскільки в цей період він працював учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, тобто за професією і в умовах, що передбачені як Списком № 1, так і Постановою КМУ № 202.
Суд відхиляє заперечення пенсійного органу, які полягають у тому, що разом з заявою про призначення пенсії позивач не надав документи, які підтверджують пільговий характер роботи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2073 адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи.
Ч. 2 ст. 9 Закону № 2073 установлено, що адміністративний орган не може зобов`язувати особу самостійно отримувати документи та інші докази, необхідні для здійснення адміністративного провадження, якщо такий обов`язок не визначено законом.
За правилами, наведеними у ч. 3 ст. 9 Закону № 2073, адміністративний орган не може вимагати від особи надання документів та відомостей, що перебувають у володінні адміністративного органу або іншого органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, що належить до сфери управління такого органу.
Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону № 2073 адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності.
Адміністративний орган визначає відповідно до законодавства способи та обсяг встановлення обставин справи. При цьому адміністративний орган не обмежений доводами учасників адміністративного провадження, наданими ними доказами та клопотаннями (ч. 2 ст. 52 Закону № 2073).
Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 2073 адміністративний орган повинен неупереджено дослідити всі обставини справи, у тому числі ті, що є сприятливими, а також ті, що є несприятливими для учасників адміністративного провадження.
Забороняється вимагати від учасника адміністративного провадження надання доказів, які не стосуються обставин справи, а також всупереч принципу офіційності, згідно з яким обов`язок збирання доказів покладений на адміністративний орган (ч. 4 ст. 52 Закону № 2073).
В період з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року позивач працював у ВП «Шахта «Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля» тобто в державному підприємстві, що належать до сфери управління органів державної влади.
Відтак, дійшовши висновку, що поданих ОСОБА_1 документів для підтвердження пільгового стажу недостатньо, керуючись принципом офіційності, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повинно було збирати документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення позивача витребовувати документи та відомості, необхідні для вирішення справи, як того вимагають норми ч. 1, 3 ст. 9, ч. 4 ст. 52 Закону № 2073. Однак відповідачем цього зроблено не було.
Крім того, відповідач порушив принцип гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 2073 особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно виплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.
Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 2073 адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків.
Ч. 3 ст. 17 Закону № 2073 установлено, що особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.
Відповідно до п. 1, 2, 4, 5, 7 ч. 1 ст. 28 Закону № 2073 учасники адміністративного провадження мають право: отримувати від адміністративного органу роз`яснення щодо порядку здійснення адміністративного провадження, а також щодо змісту своїх прав та обов`язків у межах адміністративного провадження, визначених законом; брати участь в адміністративному провадженні особисто […]; бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника; отримувати та надавати документи, інші докази, що стосуються обставин справи; подавати клопотання про: […] витребування документів або відомостей, необхідних для розгляду та вирішення справи.
Крім того, відповідно до п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, має письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково.
В порушення принципу гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, перш ніж прийняти рішення про відмову у призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не повідомило ОСОБА_1 яких документів, за висновком пенсійного органу, не вистачає, не надало позивачу можливості надати пояснення, подати додаткові документи, звернутися з клопотанням про витребування додаткових документів та відомостей, в тому числі для підтвердження підстав зарахування до страхового та/або пільгового стажу тих періодів роботи, які пенсійним органом не були зараховані.
З приводу наявності підстав для зарахування періоду роботи з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 суд зазначає таке.
Суд встановив, що в період з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року включно ОСОБА_1 працював у ВП «Шахта «Димитрова» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею (записи 9-11 трудової книжки).
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за період з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року за кодом підстави ЗП3013А1, який проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1.
Згідно з розрахунком стажу період з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року зарахований до пільгового стажу – Список № 1.
Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно не зарахував цей період до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, і наголошує на важливості правильного обчислення пільгового стажу не лише для визначення права на пенсію, а й для застосування ст. 8 Закону № 345 при визначенні її розміру.
Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд виходить з такого.
Позивач претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, якою установлені умови пільгового пенсійного забезпечення двох категорій осіб:
1. працівників, безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах […] з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, (яким для набуття права на пенсію необхідний пільговий стаж на зазначених роботах не менше 25 років);
2. працівників провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, […], (яким для набуття права на пенсію необхідний пільгових стаж на зазначених роботах не менше 20 років).
В рішенні, яке є предметом спору, пенсійний орган вказав, що здійснив розрахунок пільгового стажу за даними Реєстру застрахованих осіб.
Однак, виходячи з положень ч. 1-2 ст. 8, ч. 3 ст. 52 Закону № 2073 і п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1, при вирішенні питання про те, до якого саме виду пільгового стажу належить зарахувати той чи інший період, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не мало виходити виключно з даних про спеціальний стаж, наявних в системі персоніфікованого обліку, ігноруючи належним чином оформлені записи трудової книжки.
Записи 9-11 трудової книжки у системному зв`язку з даними про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб зумовлюють висновок, що ОСОБА_1 має право на зарахування періоду з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), оскільки в цей період він працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, тобто за професією і в умовах, що передбачені як Списком № 1, так і Постановою КМУ № 202.
Також варто відзначити, що код підстави «ЗП3013А1» проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день як на підземних роботах за Списком № 1, так і на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, які виконуються на поверхні.
При цьому згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, […].
Згідно з ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч. 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відтак, для прийняття обґрунтованого рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 пенсійний орган мав встановити, в яких умовах позивач виконував роботи за Списком № 1 (під землею чи на поверхні), а також чи належать ці роботи до тих, що передбачені Постановою КМУ № 202.
Наявні в розпорядженні пенсійного органу документи і відомості (трудова книжка та дані системи персоніфікованого обліку) дозволяли встановити ці обставини, однак відповідач цього не зробив.
Відповідно до ст. 1 Закону № 345 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості – за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі – шахтарі), […].
Ст. 8 Закону № 345 установлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків […] за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Верховний Суд в постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 345/4616/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 345/4570/16-а, від 05 грудня 2019 року у справі № 345/4462/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 345/3954/16-а від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17 навів висновок про те, що ст. 1 Закону № 345 слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Таким чином, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345 та встановлені цим законом пільги і соціальні гарантії, належать тільки ті працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.
За цих обставин, суд погоджується з аргументами позивача про те, що неправильне визначення виду пільгового стажу, до якого належить зарахувати період з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року, впливає як на вирішення питання про набуття ним права на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, так і на можливість застосування ст. 8 Закону № 345 при визначенні її розміру, а також з тим, що цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в).
З приводу наявності підстав для зарахування періодів роботи з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року, з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року, з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202.
Суд встановив, що в період з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 працював у ВП «Шахта «Димитрова» гірничим робочим очисного забою підземним з повним робочим днем під землею (записи 11-12 трудової книжки).
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за 20 днів серпня, вересень-грудень 2011 року, за 2012-2013 роки, за січень-липень, 11 днів серпня 2014 року за кодом підстави ЗП3014А2, який проставляється працівникам провідних професій.
Згідно з розрахунком стажу період з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року зарахований до пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.
Суд встановив, що 03 березня 2021 року позивач був прийнятий на роботу до ПрАТ «ШУ «Покровське» гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті (запис 18 трудової книжки); з 25 лютого 2022 року по 23 травня 2025 року (день звернення за призначенням пенсії) проходив військову службу в Збройних Силах України (записи військового квитка).
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за 29 днів (з 03 по 31) березня, квітень-грудень 2021 року, січень-лютий, 09 днів березня 2022 року, жовтень-грудень 2023 року, січень-грудень 2024 року, січень-квітень 2025 року за кодом підстави ЗП3014А2.
Згідно з розрахунком стажу періоди з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року та з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року зараховані до пільгового стажу – ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.
Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно не зарахував ці періоди до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202 і наголошує на важливості правильного обчислення пільгового стажу не лише для визначення права на пенсію, а й для застосування ст. 8 Закону № 345 при визначенні її розміру.
Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд виходить з такого.
Як було вказано вище, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 установлені умови пільгового пенсійного забезпечення двох категорій осіб (працівників, безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах за Постановою КМУ № 202, та працівників провідних професій).
Отже, зарахування спірних періодів до пільгового стажу – «ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в», дає право на їх врахування при призначенні пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівникам провідних професій.
Крім того в силу положень ч. 5 ст. 114 Закону № 1048 пільговий стаж – «ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в» враховується до пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію за ч. 3 ст. 114 цього Закону працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах за Постановою КМУ № 202, оскільки стаж за провідними професіями дає право на пенсію на більш пільгових умовах, ніж стаж за Постановою КМУ № 202, (мінімальний пільговий стаж за провідними професіями становить 20 років, за Постановою КМУ № 202 – 25 років).
Таким чином, зарахування періодів з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року, з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року, з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року до пільгового стажу – «ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в» (без вказівки на Постанову КМУ № 202) не призводить до порушення права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
До кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345 та встановлені цим законом пільги і гарантії, належать тільки ті працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.
Відтак, зарахування періодів з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року, з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року, з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року до пільгового стажу – «ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в» (без вказівки на Постанову КМУ № 202) не призводить до порушення права позивача на визначення розміру пенсії із застосуванням ст. 8 Закону № 345, оскільки таке зарахування пільгового стажу передбачає, що в ці періоди позивач працював не лише за провідною професією, а й був зайнятий за професією, зазначеною в Списку № 1 повний робочий день на підземних роботах, що дає право на обчислення пенсії із застосуванням ст. 8 Закону № 345.
За цих обставин відсутня необхідність у покладанні на пенсійний орган обов`язку зарахувати періоди з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року, з 03 березня 2021 року по 09 березня 2022 року, з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, як того вимагає позивач, а відповідні вимоги позивача не підлягають задоволенню як безпідставні.
Крім того, періоди з 25 лютого 2022 року по 09 березня 2022 року, з 01 жовтня 2023 року по 28 лютого 2025 року є частиною періоду проходження позивачем військової служби за мобілізацією і підлягають зарахуванню до страхового і пільгового стажу з урахуванням особливостей, визначених законодавством для військової служби, (а не трудової діяльності).
З приводу наявності підстав для зарахування періоду роботи з 29 серпня 2014 року по 21 лютого 2021 року до пільгового стажу за провідною професією «гірник очисного забою», а періодів з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з 30 серпня 2015 року по 31 серпня 2018 року, з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року – до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 був прийнятий до ВП «Шахта «Стаханова» гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем в шахті і був звільнений 21 лютого 2021 року (записи 14-17 трудової книжки).
При цьому в період з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року позивач проходив військову службу за контрактом (контракт, витяг з наказу від 29 жовтня 2020 року № 307, записи військового квитка).
В системі персоніфікованого обліку наявні відомості про спеціальний стаж позивача, набутий за 2014 рік (20 днів серпня, вересень-листопад, 30 днів грудня); за 2015 рік (січень, 25 днів лютого, 26 днів березня, квітень-червень, 29 днів липня, 29 днів серпня) за кодом підстави ЗП3014А1, тобто за Постановою КМУ № 202.
За 2015 рік (29 днів вересня, жовтень-грудень); за 2016 рік (січень-лютий, 30 днів березня, квітень-травень, 26 днів червня, липень, 27 днів серпня, вересень-грудень); за 2017 рік (січень, 27 днів лютого, березень, 29 днів квітня, травень, 29 днів червня, липень-серпень, 21 день вересня, 30 днів жовтня, листопад-грудень); за 2018 рік (січень-серпень) за кодом підстави ЗП3013А1, тобто за Списком № 1.
За 2018 рік (вересень-грудень); за 2019 рік (січень-грудень); за 2020 рік (січень-жовтень, 28 днів листопада, грудень); за 2021 рік (січень, 21 день лютого) за кодом підстави ЗП3014А1, тобто за Постановою КМУ № 202.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не зарахувало періоди з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з 30 серпня 2015 року по 31 жовтня 2017 року, з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 року, з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року, з 01 лютого 2018 року по 31 серпня 2018 року, з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року до пільгового стажу.
Періоди з 12 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року, з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року, з 01 вересня 2018 року по 28 листопада 2020 року, з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року зараховані до пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.
Виходячи з відмінностей правового регулювання зарахування (обчислення) страхового і пільгового стажу за час роботи (трудової діяльності) та час військової служби, в контексті спірних правовідносин суд вважає за необхідне надати окрему правову оцінку правомірності зарахування до пільгового стажу періодів з 29 серпня 2014 року по 29 жовтня 2017 року та з 30 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року, впродовж яких він працював, та періоду з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, впродовж якого він проходив військову службу.
Правомірність зарахування до страхового і пільгового стажу періоду з 12 серпня 2014 року по 28 серпня 2014 року ОСОБА_1 не оскаржує.
Записи 14-17 трудової книжки у системному зв`язку з даними про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб зумовлюють висновок, що ОСОБА_1 має право на зарахування періодів з 29 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року, з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), оскільки в ці періоди він працював за провідною професією – гірничий робочий очисного забою з повним робочим днем під землею.
Частина періоду з 30 жовтня 2020 року по 21 лютого 2021 року, впродовж якого ОСОБА_1 продовжив працювати гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті після звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту, зарахована до пільгового стажу – ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в у складі періодів з 01 вересня 2018 року по 28 листопада 2020 року, з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року.
Записи 14-17 трудової книжки у системному зв`язку з даними про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб зумовлюють висновок, що ОСОБА_1 має право на зарахування періодів з 30 жовтня 2020 року по 28 листопада 2020 року та з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), оскільки в ці періоди він працював за провідною професією – гірничий робочий очисного забою з повним робочим днем під землею.
При цьому суд виходить з того, що в силу положень ч. 1-2 ст. 8, ч. 3 ст. 52 Закону № 2073 і п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1, при вирішенні питання про те, до якого саме виду пільгового стажу належить зарахувати той чи інший період, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не мало виходити виключно з даних про спеціальний стаж, наявних в системі персоніфікованого обліку, ігноруючи належним чином оформлені записи трудової книжки.
Відтак, суд погоджується з аргументами позивача про те, що ці періоди роботи підлягають врахуванню до пільгового стажу за провідною професією.
Разом з цим відсутня необхідність при зарахуванні періодів з 29 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року, з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року до пільгового стажу окремо вказувати про їх належність до робіт за Постановою КМУ № 202, мотиви такого висновку суд навів вище.
Як було вказано вище періоди з 26 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 27 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з 30 липня 2015 року по 31 липня 2015 року, з 30 серпня 2015 року по 31 серпня 2018 року, з 29 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року, впродовж яких ОСОБА_1 працював гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем в шахті, до пільгового стажу не зараховані.
В рішенні, яке є предметом спору, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вказало, що до заяви про призначення пенсії не долучено жодних документів, які підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення, а тому пільговий стаж врахований з урахуванням даних про спеціальний стаж Реєстру застрахованих осіб.
Також пенсійний орган вказав, що період з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки вказана атестація робочого місця (23 березня 2009 року) не відповідає періоду роботи та перевищує п`ятирічний термін, що суперечить п. 4 Порядку № 422.
Аналіз положень абз. 1 ч. 2 ст. 24, абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058, ст. 62 Закону № 1788, п. 1 Порядку № 637 зумовлює висновок, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку.
Поряд із Порядком № 637 установлені особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників.
Так, відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах […], установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
[…]
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абз. 2 п. 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах […], установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
В свою чергу, в абз. 2 п. 18 Порядку № 637 йдеться про підтвердження стажу роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій російською федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів.
Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.
04 червня 1998 року на виконання Указу Президента України від 04 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 794 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування» (далі – Постанова КМУ № 794), п. 1 якої затвердив Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі – Положення № 794).
Згідно з п. 1 Положення № 794 персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду України та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі – відомості про фізичних осіб).
П. 2 Положення № 794 визначено, що до основних завдань персоніфікованого обліку, з-поміж іншого, належить створення інформаційних передумов для визначення розміру пенсійних виплат за пенсійним страхуванням залежно від тривалості страхового стажу та особистого внеску фізичної особи у формування коштів цього страхування.
Відповідно до абз. 1 п. 3 Положення № 794 в основі персоніфікованого обліку лежить обов`язковість і своєчасність подання відомостей про фізичних осіб.
Згідно з п. 10 Положення № 794 роботодавці зобов`язані в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них; […].
Відповідно до п. 16 Положення № 794 на кожну фізичну особу відкривається персональна облікова картка, […].
Персональна облікова картка фізичної особи повинна мати таку структуру:
[…]
2) частина персональної облікової картки, що відображає сплату страхового збору (внесків) та стаж роботи фізичної особи: ідентифікаційний номер роботодавця; рік, за який внесено відомості; тривалість трудової або іншої діяльності, яка зараховується до стажу роботи; сума заробітку (доходу), на який нараховується страховий збір (внески) на пенсійне страхування (помісячно); розмір страхового збору (внесків) на пенсійне страхування за відповідний місяць; відомості, які підтверджують наявність особливих умов праці, які дають право на пенсію на пільгових умовах;
[…]
У персональній обліковій картці одночасно накопичуються відомості про фізичних осіб від кожного роботодавця, де працювала особа, з урахуванням усіх фактів її трудової міграції та роботи за сумісництвом.
[…]
Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562, (далі – Положення № 10-1).
Згідно з п. 5 розділу І Положення № 10-1 Реєстр застрахованих осіб забезпечує:
облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію;
накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), […];
[…].
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення № 10-1 Реєстр застрахованих осіб формується як система накопичення, збереження електронних даних […].
Згідно з п. 2 розділу ІІ Положення № 10-1 джерела формування реєстру застрахованих осіб визначені ст. 18 Закону № 2464.
У Реєстрі застрахованих осіб накопичується, зберігається, автоматично обробляється інформація (далі – обробка інформації) про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування із: звітності та повідомлень про прийняття працівника на роботу; системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; електронних пенсійних справ; системи обліку сплати страхових внесків; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; відомостей, що подаються застрахованими особами у випадках, передбачених законами та цим Положенням; реєстру страхувальників Державного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; звернень громадян до органів Пенсійного фонду України; інших джерел, передбачених законодавством.
Згідно з п. 1 розділу III Положення № 10-1 з метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки.
Відповідно до п. 1 розділу IV Положення № 10-1 Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені ч. 3 ст. 20 Закону № 2464 та ч. 3 ст. 21 Закону № 1058.
П. 2 розділу IV Положення № 10-1 установлено, що до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:
персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;
відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства;
відомості про облік стажу окремих категорій осіб відповідно до законодавства;
[…]
періоди страхового стажу на основі сплати страхових внесків та єдиного внеску системи обліку сплати страхових внесків;
[…].
Згідно з п. 3 розділу IV Положення № 10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Дійсно, підприємство-страхувальник шляхом подання відповідної звітності підтвердило пільговий стаж ОСОБА_1 лише за 25 днів лютого 2015 року, 26 днів березня 2015 року, 29 днів липня 2015 року, 29 днів серпня 2015 року, 29 днів вересня 2015 року, 28 днів лютого 2016 року, 26 днів червня 2016 року, 27 днів серпня 2016 року, 27 днів лютого 2017 року, 29 днів квітня 2017 року, 29 днів червня 2017 року, 21 день вересня 2017 року, 30 днів жовтня 2017 року.
В системі персоніфікованого обліку відсутні дані про спеціальний стаж ОСОБА_1 за 3 дні лютого 2015 року, 5 днів березня 2015 року, 2 дні липня 2015 року, 2 дні серпня 2015 року, 1 день вересня 2015 року, 1 день березня 2016 року, 4 дні червня 2016 року, 4 днів серпня 2016 року, 1 день лютого 2017 року, 1 день квітня 2017 року, 9 днів вересня 2017 року, 1 день жовтня 2017 року.
Виходячи з статусу інформації Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування як державного реєстру, пенсійний орган не може ігнорувати її. Навпаки, принцип офіційності покладає на відповідача, який є адміністративним органом, обов`язок самостійно отримувати та враховувати ці відомості.
Разом з цим додержання одного принципу адміністративної процедури (в даному випадку – офіційності), не дозволяє пенсійному органу ігнорувати інші принципи, зокрема обґрунтованості та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Записи трудової книжки не можуть слугувати самостійною і достатньою підставою для зарахування до пільгового стажу позивача 3 днів лютого 2015 року, 5 днів березня 2015 року, 2 днів липня 2015 року, 2 днів серпня 2015 року, 1 дня вересня 2015 року, 1 дня березня 2016 року, 4 днів червня 2016 року, 4 днів серпня 2016 року, 1 дня лютого 2017 року, 1 дня квітня 2017 року, 9 днів вересня 2017 року, 1 дня жовтня 2017 року, (за які в системі персоніфікованого обліку відсутні дані про спеціальний стаж), оскільки в трудовій книжці немає даних про те, чи користувався позивач в ці дні відпустками без збереження заробітної плати, чи працював він на поверхні, чи мали місце прогули тощо.
Документи, які були предметом розгляду пенсійного органу, а в подальшому – суду не дозволяють встановити ці обставини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині покладання на пенсійний орган обов`язку зарахувати до пільгового стажу періоди роботи щодо яких в системі персоніфікованого обліку відсутні дані про спеціальних стаж, не підлягають задоволенню через їх непідтвердження належними доказами.
Однак, виходячи з принципів обґрунтованості та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, перш ніж прийняти рішення про відмову у призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області мало встановити ці обставини, (наприклад, скориставшись своїми правами, передбаченими ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 і звернувшись з відповідним запитом до підприємства – роботодавця, або запропонувавши надати пояснення та/або додаткові документи позивачеві).
Суд відхиляє заперечення відповідача, які полягають у тому, що період з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2018 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки вказана атестація робочого місця (23 березня 2009 року) не відповідає періоду роботи та перевищує п`ятирічний термін, що суперечить п. 4 Порядку № 422.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі – Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
На працівника, зайнятого на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Отже, навіть за відсутності наказів про атестацію робочих місць за умовами праці позивач не може бути позбавлений права на зарахування до пільгового стажу періодів роботи, впродовж яких він працював впродовж повного робочого дня за провідною професією, професією, передбаченою Списком № 1 чи Постановою КМУ № 202.
Так само відсутність в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про дати і номери наказів, якими затверджені підсумки атестації робочих місць за умовами праці, не може слугувати підставою для неврахування наявних в системі персоніфікованого обліку даних про спеціальний стаж застрахованої особи.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що обов`язок щодо подання відомостей про спеціальний стаж застрахованої особи, включаючи реквізити наказів про атестацію, покладений на страхувальника – роботодавця.
Відтак невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків страхувальником не може слугувати підставою для обмеження чи перешкоджання в реалізації прав застрахованої особи, в тому числі права на пільгове пенсійне забезпечення.
Записи 14-17 трудової книжки у системному зв`язку з даними про спеціальний стаж в Реєстрі застрахованих осіб зумовлюють висновок, що ОСОБА_1 має право на зарахування періодів з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року, з 01 вересня 2015 року по 29 вересня 2015 року, з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2016 року, з 01 березня 2016 року по 30 березня 2016 року, з 01 квітня 2016 року по 26 червня 2016 року, з 01 липня 2016 року по 27 серпня 2016 року, з 01 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року, з 01 березня 2017 року по 29 квітня 2017 року, з 01 травня 2017 року по 29 червня 2017 року, з 01 липня 2017 року по 21 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2017 року до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в), оскільки в ці періоди він працював за провідною професією – гірничий робочий очисного забою з повним робочим днем під землею. Періоди визначені з урахуванням тривалості спеціального стажу за даними персоніфікованого обліку.
З приводу зарахування до страхового і пільгового стажу часу проходження військової служби, в тому числі на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці, суд зазначає таке.
При вирішенні питання про те, чи має позивач право на зарахування до страхового і пільгового стажу часу військової служби за контрактом, в тому числі час участі в антитерористичній операції, і якщо так, то на яких умовах, суд виходить з наведених нижче міркувань.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України […], пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. Закону № 2232 проходження військової служби здійснюється громадянами України – у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Ч. 6 ст. 2 Закону № 2232 визначені види військової служби, в тому числі військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.
Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців […], встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям […] в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011 перебачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону № 2011 час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 57 Закону № 1788 військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, […] зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Ч. 1 ст. 17-1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262, в редакції від 04 квітня 2025 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
17 липня 1992 року відповідно до Закону № 2262 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі – Порядок № 393, який на час виникнення спірних правовідносин діяв в редакції від 17 квітня 2025 року).
Відповідно до підп. 1 п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення р о з м і р у пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262, зараховується на пільгових умовах: особам, зазначеним в абз. 1 п. 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
При цьому підп. «а» п. 3 Порядку № 393 (в редакції, чинній до 19 лютого 2022 року, тобто до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі – Постанова КМУ № 119), було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абз. 1 п. 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
[…]
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
[…]
час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
[…].
14 серпня 2014 року відповідно до Закону № 2011 і Закону № 2262 та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства Міністерство оборони України видало наказ № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071 (далі – Положення № 530).
На час виникнення спірних правовідносин Положення № 530 діяло в редакції від 02 грудня 2022 року.
Відповідно до абз. 2 п. 1.1 розділу І Положення № 530 цим Положенням визначається порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262 та Порядку № 393.
Розділ ІІ Положення № 530 визначає порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій.
Згідно з підп. 1 п. 2.3 розділу ІІ Положення № 530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу), окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог п. 2.4 та 2.5 цього розділу) – один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
[…]
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
[…]
інші періоди, зазначені в підп. «а» п. 3 Порядку № 393;
[…].
Отже, на час виникнення спірних правовідносин лише норма п. 2.3 Положення № 530 передбачала можливість зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці.
Разом з цим Положення № 530 затверджено наказом Міністерства оборони України відповідно до Закону № 2262 і Порядку № 393.
Міністерство оборони України не наділено повноваженнями визначати порядок обчислення вислуги років та пільгові умови призначення пенсій.
Визначення пільгових умов зарахування часу проходження військової служби в особливий період, зарахування його до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону № 2011), а також визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію Законом № 2262 (ч. 1 ст. 17-1 Закону № 2262) – компетенція Уряду.
Після набрання чинності п. 3 Порядку № 393 (в редакції Постанови КМУ № 119) п. 2.3 Положення № 530 не був приведений у відповідність до нормативно-правових актів, що мають вищу юридичну силу.
За правилами ч. 3 ст. 7 КАС у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, […] або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, […].
Зважаючи на те, що п. 2.3 Положення № 530 в частині зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці, суперечить п. 3 Порядку № 393, до спірних правовідносин суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу, – Порядок № 393 і приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування позивачеві часу проходження військової служби, впродовж якого він брав участь в антитерористичній операції, до страхового і пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, в пільговому обчисленні – один місяць служби за три місяці.
Позивач посилається на висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16-а, від 21 березня 2023 року у справі № 160/6146/19, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2019.003739, від 21 березня 2023 року у справі № 160/6149/19, згідно з яким, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах – один місяць служби за три до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Однак цей висновок не може бути застосований до спірних правовідносин, позаяк він сформульований за іншого правового регулювання у правовідносинах, що виникли до 16 лютого 2022 року, тобто до набрання чинності п. 3 Порядку № 393 в редакції Постанови КМУ № 119.
Суд встановив, що з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом. Вступу на військову службу передувала робота позивача у ВП «Шахта «Капітальна» гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем в шахті, тобто за провідною професією і в умовах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в).
Отже, відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону № 2011 ОСОБА_1 має право на зарахування часу проходження військової служби з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року до страхового та пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Правові підстави для зарахування до страхового і пільгового стажу часу проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, з 09 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року, з 10 травня 2018 року по 14 жовтня 2018 року, з 19 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року, з 31 липня 2019 року по 23 березня 2020 року, з 07 квітня 2020 року по 21 квітня 2020 року, з 22 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року, в пільговому обчисленні – один місяць служби за три місяці відсутні, оскільки за призначенням пенсії ОСОБА_1 звернувся 23 травня 2025 року в період чинності п. 3 Порядку № 393 в редакції Постанови КМУ № 119, а норма п. 2.3 Положення № 530 як така, що суперечить п. 3 Порядку № 393 застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.
З огляду на викладене, в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Суд відхиляє доводи і заперечення сторін, які стосуються наявності/відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів, які охоплюються часом проходження військової служби з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року, і зводяться до їх оцінки як періодів трудової діяльності, позаяк в цей час ОСОБА_1 не працював, а проходив військову службу, що зумовлює інше правове регулювання.
При вирішенні питання про те, чи має позивач право на зарахування до страхового і пільгового стажу часу проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в тому числі періодів участі у бойових діях у воєнний час, і якщо так, то на яких умовах, суд виходить з наведених нижче міркувань.
Верховний Суд в постанові від 19 червня 2025 року у справі № 360/665/24 навів такий висновок:
«[…]
З урахуванням того, що на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії (23 квітня 2024 року) п. 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що періоди проходження військової служби з 19 червня 2022 року по 22 квітня 2024 року підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Заперечуючи проти такого висновку апеляційного суду, позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17, від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16, від 31 серпня 2022 року у справі № 185/6919/16, від 17 жовтня 2022 року у справі № 340/395/17, від 21 березня 2023 року у справі № 160/6146/19.
Указані постанови, однак, не можуть бути прикладом іншого правозастосування, у порівнянні із правозастосуванням суду апеляційної інстанції, оскільки вони ухваленні за інших фактичних обставин (позивачі у справах брали участь у антитерористичній операції та зверталися до пенсійних органів для призначення пенсії до 19 лютого 2022 року, тобто до зміни правового регулювання) та за іншого правового регулювання (висновки стосуються норм Положення № 530, яке згідно зі ст. 17-1 Закону № 2262 спірні правовідносини не регулює).
[…]».
Крім того, в постанові від 19 березня 2026 року у справі № 200/8094/24 Верховний Суд вказав таке:
«[…]
66. З огляду на зазначене за своєю правовою природою страховий стаж є елементом солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, має самостійне та вичерпне нормативне визначення і підлягає обчисленню виключно за правилами, прямо встановленими цим Законом, що виключає при його обрахунку можливість застосування непередбачених Законом № 1058 механізмів.
67. Абз. 3 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 встановлює, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, після 1 січня 2004 року застосовується виключно для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
68. Використання законодавцем формулювання «виключно» свідчить про імперативний та вичерпний характер цього переліку і виключає можливість поширення пільгового (кратного) обчислення стажу на інші види пенсій. […]
69. Повертаючись до доводів касаційної скарги, які зводяться до необхідності застосування до спірних правовідносин положень ст. 57 Закону № 1788 та п. 2.3 Положення № 530, якими передбачено зарахування часу проходження військової служби в умовах бойових дій у кратному обчисленні – один місяць служби за три, колегія суддів зазначає таке.
70. Відповідно до ст. 57 Закону № 1788 військова служба у складі діючої армії у період бойових дій […] зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
71. Аналогічний за правовою природою підхід закріплено у п. 2.3 Положення № 530, яким визначено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, що призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди військової служби зараховуються на пільгових умовах – один місяць служби за три місяці, зокрема за участь у бойових діях у воєнний час, участь в антитерористичній операції або виконання відповідних завдань під час проходження служби у військовому резерві.
72. Із системного аналізу змісту зазначених норм вбачається, що останні безпосередньо пов`язують пільгове обчислення строку служби з призначенням пенсій за вислугу років, тобто зі спеціальним видом пенсійного забезпечення, та не стосуються порядку обрахунку страхового стажу у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
73. Крім того, Суд зауважує, що п. 2.3 Положення № 530, прийнятий на виконання Закону № 2262, є підзаконним нормативним актом, який деталізує механізм обчислення вислуги років і прямо виключає його застосування до пенсій, що призначаються з урахуванням страхового стажу.
74. Отже, наведені норми не встановлюють і не можуть встановлювати правил кратного обчислення страхового стажу для цілей призначення пенсії відповідно до Закону № 1058.
75. Суд також зазначає, що вислуга років і страховий стаж є різними за правовою природою категоріями. Вислуга років застосовується у межах спеціального пенсійного законодавства та відображає тривалість проходження служби незалежно від факту та розміру сплати страхових внесків, тоді як страховий стаж є елементом солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та обчислюється виключно за правилами, прямо визначеними Законом № 1058. Саме цей Закон встановлює вичерпні умови, порядок і критерії обчислення страхового стажу, що є підставою для призначення пенсій у солідарній системі.
Перенесення правил обчислення вислуги років на правила обчислення страхового стажу означало б змішування різних правових режимів та фактичну зміну законодавчо визначеного порядку формування страхового стажу. Поширення механізму кратного обчислення, встановленого для спеціального виду пенсійного забезпечення, на правовідносини щодо призначення дострокових пенсій за Законом № 1058 призвело б до застосування норм, які регулюють інший вид пенсійних правовідносин, поза межами їх законодавчого призначення.
76. Крім того, застосування кратного обчислення на підставі підзаконного нормативного акта у сфері, що врегульована безпосередньо законом, означало б фактичну модифікацію Судом закону підзаконним актом, що є неприпустимим з огляду на принцип верховенства права та ієрархію нормативно-правових актів.
[…]
79. Таким чином, застосування до спірних правовідносин правил кратного обчислення страхового стажу за відсутності прямої норми Закону № 1058 фактично означало б зміну встановленого законодавцем порядку формування страхового стажу та розширення обсягу пенсійних прав позивача поза межами визначеного законом правового режиму. Такий підхід суперечив би принципу законності, відповідно до якого органи державної влади та суди зобов`язані діяти виключно в межах повноважень і у спосіб, передбачений законом.
[…]
82. Суд також зауважує, що п. 2.3 Положення № 530 прямо встановлює застосування пільгового порядку обчислення вислуги років для відповідних пенсій, проте «крім пенсій, що призначаються з урахуванням страхового стажу». Отже, сам підзаконний нормативний акт, на який покликається скаржник, містить пряму вказівку на неможливість поширення механізму кратного обчислення на пенсії, що призначаються відповідно до Закону № 1058. Ігнорування цього застереження призвело б до застосування норми всупереч її буквальному змісту та законодавчому призначенню. Таким чином, довід скаржника про необхідність застосування п. 2.3 Положення № 530 до спірних правовідносин є суперечливим та не відповідає буквальному змісту і системному аналізу відповідного нормативного регулювання.
83. Аналогічний підхід до застосування норм права у разі наявності прямого законодавчого регулювання викладено у п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2026 року у справі № 240/7215/24, у якій зазначено, що відсутність колізії у правовому регулюванні свідчить про відсутність потреби у пошуку механізмів її подолання, оскільки наявність прямої норми закону, яка врегульовує відповідні правовідносини, виключає необхідність застосування інших норм права для їх регулювання.
[…]
85. Колегія суддів також вказує, що посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17, від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16-а, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2019.003739, не свідчать про помилковість висновків суду апеляційної інстанції.
86. У відповідних справах суд виходив із положень законодавства, яке регулює зарахування часу проходження військової служби до трудового стажу та вислуги років, а також застосував норми ст. 57 Закону № 1788 та п. 2.3 Положення № 530 без урахування спеціальних обмежень, встановлених ч. 4 ст. 24 Закону № 1058.
[…]
88. Суд вказує, що застосування кратного обчислення страхового стажу без прямої законодавчої підстави фактично означало б штучне збільшення страхового стажу, оскільки період, що підлягає зарахуванню до страхового стажу, збільшувався б не внаслідок фактичної тривалості відповідного періоду або сплати страхових внесків у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а шляхом множення такого періоду. Такий підхід призвів би до включення до страхового стажу періодів у обсязі, який не відповідає їх фактичній тривалості та не передбачений механізмом формування страхового стажу, визначеним Законом № 1058.
Фактично це означало б зарахування до страхового стажу додаткового часу, який не підтверджений ані сплатою страхових внесків, ані прямою нормою закону, що допускає його зарахування на пільгових умовах (у кратному розмірі). Такий підхід суперечив би правовій природі страхового стажу як визначеного законом періоду, що враховується при визначенні права на пенсію у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, та призводив би до розширення обсягу пенсійних прав особи поза межами встановленого законодавцем правового регулювання.
89. Водночас такий підхід не означає обмеження прав осіб, які проходили військову службу. Періоди проходження військової служби підлягають зарахуванню до страхового стажу відповідно до правил, установлених Законом № 1058, у їх фактичній тривалості та враховуються при визначенні права особи на призначення пенсії.
[…]».
Суд встановив, що в період з 25 лютого 2022 року по 23 травня 2025 року (день звернення за призначенням пенсії) ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією в умовах особливого періоду. Призову на військову службу передувала робота в ПрАТ «ШУ «Покровське» гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, тобто за провідною професією і в умовах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в).
При цьому, зважаючи визначені законодавством строки подання звітності про нарахування і сплату єдиного внеску, на день звернення ОСОБА_1 за призначенням пенсії (23 травня 2025 року) в системі персоніфікованого обліку не відомостей про його страховий стаж після 31 березня 2025 року.
Отже, ОСОБА_1 має право на зарахування часу проходження військової служби з 25 лютого 2022 року по 31 березня 2025 року до страхового та пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Правові підстави для зарахування до страхового і пільгового стажу періодів участі у бойових діях у воєнний час з 19 травня 2023 року по 27 серпня 2023 року, з 24 вересня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 11 листопада 2023 року по 07 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 02 червня 2024 року, з 10 червня 2024 року по 06 квітня 2025 року в пільговому обчисленні – один місяць служби за три місяці відсутні, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Суд відзначає, що документи і відомості, які були предметом розгляду пенсійного органу, а в подальшому – суду, не дають підстав для висновку про можливість зарахування до страхового і, як наслідок, пільгового стажу позивача часу проходження військової служби з 01 квітня 2025 року по 23 травня 2025 року.
Це обумовлено тим, що на час прийняття пенсійним органом рішення про відмову у призначенні пенсії в системі персоніфікованого обліку не було відомостей про нарахування (обчислення) заробітної плати (грошового забезпечення), на яку (яке) нараховуються страхові внески (єдиний внесок), за цей період, що унеможливлювало його зарахування до страхового стажу.
Оскільки йдеться про час військової служби, що мав місце після 01 січня 2004 року, страховий стаж має обчислюватися відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 за даними персоніфікованого обліку, а тому самих лише записів військового квитка для його зарахування до страхового стажу недостатньо.
При цьому позивач матиме право на зарахування часу військової служби з 01 квітня 2025 року по 23 травня 2025 року до страхового і пільгового стажу після подання страхувальником відповідної звітності та відображення даних про страховий стаж в системі персоніфікованого обліку.
Суд відхиляє доводи і заперечення сторін, які стосуються наявності/відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів після 25 лютого 2022 року, які зводяться до їх оцінки як періодів трудової діяльності, позаяк з 25 лютого 2022 року ОСОБА_1 не працює, а проходить військову службу, що зумовлює інше правове регулювання.
Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Постановою КМУ № 202 періоди з 10 березня 2022 року по 30 вересня 2023 року та з 01 березня 2025 року по 23 травня 2025 року, а період з 01 квітня 2025 року по 23 травня 2025 року – до провідної посади «гірник очисного забою» слід відмовити.
Окремо варто відзначити, що у разі зарахування до страхового і пільгового стажу в пільговому обчисленні – один місяць служби за три місяці періодів військової служби, на зарахуванні яких наполягає позивач, час військової служби, зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, перевищуватиме наявний (фактично відпрацьований) стаж роботи, що дає право на цей вид пенсії, що суперечить приписам абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону № 2011.
Щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає таке.
Верховний Суд в постанові від 18 листопада 2024 року у справі № 200/1009/24 навів такий висновок:
«[…]
25. Аналіз вказаних норм (ч. 3, 5 ст. 114 Закону № 1058, ч. 1 ст. 14 Закону № 1788) свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
26. Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається Постановою КМУ № 202.
27. Приписами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 визначено, що при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч. 2 і 3 цієї статті передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Постановою КМУ № 202 так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
30. Згідно із п. 5 постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі – Постанова № 1931) Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону № 1788, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
31. На виконання Постанови № 1931 Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
32. Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:
кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату – за 1 рік роботи 3 місяці;
кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, – за 9 місяців.
33. Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.
34. У листі від 02 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
35. Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року № 1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до ст. 114 Закону № 1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 враховують Роз`яснення № 8.
36. Колегія суддів зазначає, що ст. 114 Закону № 1058 передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за роботами і професіями за Постановою КМУ № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.
[…]».
Відтак, обґрунтованими є доводи позивача про те, що при вирішення питання щодо наявності у нього права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області мало обчислювати пільговий стаж з врахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак не зробило цього.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 30 травня 2025 року № 047050031604 «Про відмову у призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.
Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.
Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих ним документів.
Крім того, в процесі розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії і прийнятті оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не забезпечило дотримання принципів адміністративної процедури, про які йдеться в п. 1, 3, 11, 12 ч. 1 ст. 4 Закону № 2073.
Прийняття рішення у справі регламентовано нормами ст. 69 Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону № 2073 за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.
Вимоги до змісту адміністративного акта наведені у ст. 71 Закону № 2073.
Так, згідно з ч. 1 ст. 71 Закону № 2073 письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин.
Адміністративний акт містить підпис та/або печатку (у тому числі електронні), якщо інше не передбачено законом, та повне ім`я відповідальної посадової особи адміністративного органу.
У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані.
Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону.
У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею.
У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.
Рішення, яке є предметом спору, не відповідає вимогам ст. 71 Закону № 2073 щодо змісту адміністративного акта, зокрема в його заключній частині відсутнє роз`яснення строків і порядку його оскарження за цим Законом.
Вимоги до мотивування (обґрунтування) адміністративного акта визначені ст. 72 Закону № 2073.
Так, згідно з ч. 1 ст. 72 Закону № 2073 адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі […] повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті).
Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону № 2073 у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Для окремих видів справ законодавством можуть визначатися додаткові відомості, що зазначаються у мотивувальній частині адміністративного акта (ч. 4 ст. 72 Закону № 2073).
Згідно з ч. 5 ст. 72 Закону № 2073 відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.
Ч. 6 ст. 72 Закону № 2073 передбачено, що мотивування (обґрунтування) адміністративного акта не вимагається, якщо: 1) адміністративний орган задовольнив заяву, при цьому адміністративний акт не стосується прав, свобод чи законних інтересів інших осіб; 2) адміністративний орган під час здійснення інспекційних (контрольних, наглядових) повноважень не виявив порушень законодавства.
Рішення, яке є предметом спору, не відповідає вимогам мотивування (обґрунтування) адміністративного акта, визначеним ст. 72 Закону № 2073.
Мотивування (обґрунтування) рішення про відмову у призначенні пенсії не забезпечує ОСОБА_1 належну можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження, оскільки всупереч приписам п. 4, 5 ч. 2 ст. 72 Закону № 2073 в цьому рішенні відсутня детальна правова оцінка обставин, виявлених пенсійним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин; відсутнє посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки пенсійного органу.
В рішенні, яке є предметом спору, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не вказало, які саме періоди роботи не зарахувало до страхового та/або пільгового стажу; не навело чітких висновків про відсутність підстав для зарахування цих періодів до того чи іншого виду стажу; не навело власну правову оцінку виявленим обставинам.
Рішення не містить оцінки наявності/відсутності підстав для зарахування позивачеві до страхового і пільгового стажу часу проходження ним військової служби (як за контрактом, так і за мобілізацією), в тому числі в пільговому обчисленні.
Суд наголошує, що в контексті спірних правовідносин йшлося про прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, тобто про відмову особі в реалізації її конституційного права на соціальний захист.
Відтак, таке рішення потребувало ретельного, повного і чіткого обґрунтування, чого відповідачем не було забезпечено.
Умови правомірності адміністративного акта наведені у ст. 87 Закону № 2073.
Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону № 2073 адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону № 2073 протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним ч. 1 цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що:
а) не мав на це повноважень;
б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта (ч. 3 ст. 87 Закону № 2073).
Допущені відповідачем порушення принципів адміністративної процедури призвели до неправильного вирішення по справі по суті, що є самостійною і достатньою підставою для визнання його протиправним (п. 4 ч. 2 ст. 87 Закону № 2073).
Оскільки рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 30 травня 2025 року № 047050031604 «Про відмову у призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.
Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення суд вважає за необхідне також застосувати такі способи захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області:
- зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в) періоди:
з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року,
з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року;
- зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоди:
з 29 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року,
з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року,
з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року,
з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року,
з 01 вересня 2015 року по 29 вересня 2015 року,
з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2016 року,
з 01 березня 2016 року по 30 березня 2016 року,
з 01 квітня 2016 року по 26 червня 2016 року,
з 01 липня 2016 року по 27 серпня 2016 року,
з 01 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року,
з 01 березня 2017 року по 29 квітня 2017 року,
з 01 травня 2017 року по 29 червня 2017 року,
з 01 липня 2017 року по 21 вересня 2017 року,
з 01 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2017 року,
з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року,
з 30 жовтня 2020 року по 28 листопада 2020 року,
з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року,
25 лютого 2022 року по 31 березня 2025 року;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 травня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з додержанням принципів адміністративної процедури, із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
Суд зауважує, що з огляду на приписи п. 4.2, 4.10 Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Отже, саме на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області суд покладає обов`язок зарахувати певні періоди до пільгового стажу і повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в іншій в частині задоволенню не підлягають з мотивів, які викладені судом вище.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій позивач звільнений від сплати судового збору.
Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав, а тому судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427, місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30 травня 2025 року № 047050031604 «Про відмову у призначенні пенсії».
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоди:
з 07 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року;
з 14 липня 2010 року по 11 серпня 2011 року.
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», (ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоди:
з 29 серпня 2014 року по 25 лютого 2015 року;
з 01 березня 2015 року по 26 березня 2015 року;
з 01 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року;
з 01 серпня 2015 року по 29 серпня 2015 року;
з 01 вересня 2015 року по 29 вересня 2015 року;
з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2016 року;
з 01 березня 2016 року по 30 березня 2016 року;
з 01 квітня 2016 року по 26 червня 2016 року;
з 01 липня 2016 року по 27 серпня 2016 року;
з 01 вересня 2016 року по 27 лютого 2017 року;
з 01 березня 2017 року по 29 квітня 2017 року;
з 01 травня 2017 року по 29 червня 2017 року;
з 01 липня 2017 року по 21 вересня 2017 року;
з 01 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2017 року;
з 30 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2020 року;
з 30 жовтня 2020 року по 28 листопада 2020 року;
з 01 грудня 2020 року по 21 лютого 2021 року;
25 лютого 2022 року по 31 березня 2025 року.
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 травня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з додержанням принципів адміністративної процедури, із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
6. В іншій частині позовних вимог – відмовити.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
9. Повне судове рішення складено 12 травня 2026 року. 

Суддя Т.О. Кравченко