ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2026 року м.Дніпро Справа № 904/6870/25(904/4778/25)

Центральний апеляційний господарський суд у складі: головуючого судді Мартинюка С.В. (доповідач у справі) 
суддів: Фещенко Ю.В., Соп`яненко О.Ю.
секретар судового засідання Рибалка Г.Д.
представники: 
від скаржника: Чанаях В.В. (адвокат);
від відповідача: не з`явився. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Донецького обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2026 (повний текст складено 19.02.2026), суддя Соловйова А.Є.
у справі №904/6870/25 (904/4778/25)
за позовом Донецького обласного центру зайнятості, Донецька область, м. Краматорськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро
про зобов`язання вчинити певні дії
в межах справи №904/9870/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МІДАН ЦЕНТР", м. Харків 
до боржника Товариства х обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ", м. Дніпро 
про визнання банкрутом

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 
Донецький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позову вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" неналежним чином виконало умови договору поставки № 37-0429 від 31.07.2020 щодо видачі палива (газ нафтовий скраплений) у кількості 280 л на підставі 28 талонів, номіналом 10 л, який зберігається на автомобільних заправних станціях Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖУВАНОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ У СПРАВІ
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 у справі №904/6136/25 в задоволенні позовної заяви Донецького обласного центру зайнятості (84331, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Краматорський, буд. 41, код ЄДРПОУ 03491004) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, код ЄДРПОУ 41449359) про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Судове рішення мотивоване тим, що задоволення позову Донецького обласного центру зайнятості не призведе до поновлення майнових прав позивача, що, в свою чергу, свідчить про неефективність обраного Позивачем способу захисту та наявність підстав для відмови в позові.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погодившись з рішенням суду, через систему “Електронний суд” Донецький обласний центр зайнятості звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2026 у справі № 904/6870/25 (904/4778/25) скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги Донецького обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (ЄДРПОУ 41449359) виконати умови договору поставки № 37-0429 від 31.07.2020 та повернути зі зберігання і видати Донецькому обласному центру зайнятості (ЄДРПОУ 3491004) паливо (газ нафтовий скраплений) у кількості 280 літрів на підставі 28 талонів номіналом 10 літрів, який зберігається на АЗС ТОВ «Лівайн Торг».

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
У поданій скарзі Скаржник не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що задоволення позову Донецького обласного центру зайнятості не призведе до поновлення майнових прав Скаржника, та свідчить про неефективність обраного способу захисту. 
Скаржник зазначає, що предметом договору є паливо, яке належить до речей, що визначаються родовими ознаками та вважає, що в даному випадку право Скаржника вимагати від свого контрагента виконання конкретних невиконуваних умов договору в натурі (в дійсності) прямо передбачено нормами чинного законодавства, а обраний спосіб захисту порушених прав мотивований необхідністю врахування зростання ціни на пальне на теперішній час в порівнянні з ціною на пальне, яка була встановлена під час укладання договору.

УЗАГАЛЬНЕНИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ТОВ "Ліван Торг" не скористалось своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

РУХ СПРАВИ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Мартинюка С.В. (доповідач), судді – Фещенко Ю.В., Соп`яненко О.Ю.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Донецького обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2026 у справі №904/6870/25 (904/4778/25). Розгляд справи №904/6870/25 (904/4778/25) призначено у судовому засіданні на 22.04.2026.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ
31.07.2020 між Донецьким обласним центром зайнятості (ЄДРПОУ 03491004) (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю«Лівайн Торг» (ЄДРПОУ 41449359) (далі - Постачальник) був укладений договір поставки № 37-0429 (далі - Договір). 
Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується передати товар (газ нафтовий скраплений) у власність Покупця, а Покупець зобов`язується його прийняти та сплатити за нього певну грошову суму в строк і на умовах, встановлених Договором. 
Пунктом 1.2. договору визначено найменування товару: газ нафтовий скраплений. Кількість товару становить 440 літрів відповідно до п. 1.4. Договору. 
За змістом п. 1.5. Договору, відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картками) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.
Згідно з умовами п.2.1 Договору сторони домовилися про те, що товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов Договору, що підтверджується видатковою накладною, оформленою між Покупцем і Постачальником, заповненої відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Постачальник видає Покупцеві (представникові Покупця) довірчі документи в момент видачі видаткової накладної. Інформація про видані талони вказується в специфікації до видаткової накладної.
Якість товару повинна відповідати дійсним на дату отримання товару ДСТУ. Приймання товару по якості здійснюється під час фактичного отримання товару (п. 2.1. Договору).
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна за 1 літр товару (газ нафтовий скраплений) складає 11 грн 35 коп. з ПДВ згідно з видатковою накладною на товар.
За умовами Розділу 5 «Поставка товару» Договору місце поставки (передачі) товару Покупцю здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця на підставі пред`явлення скретч-карток довіреними особами Покупця (пп. 5.2.1 Договору):
- скретч-картка є підставою для видачі заправки з АЗС вказаного у скретч картці об`єму та марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначеного в талоні (пп. 5.2.2. Договору);
- умовою постачання товару є самовивезення (п.5.3. Договору). Відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 N 281/171/578/155 (далі - Інструкція) талон – спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право на його отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. При цьому відповідно до п.п.10.3.3.1 Інструкції форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона (Продавець), а необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Аналогічне визначення талону на товар передбачене і «Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.
04.08.2020 сторони Договору підписали видаткову накладну № 0037/0001252 щодо передачі Покупцю товару (газ нафтовий скраплений) в кількості 440 літрів на загальну суму 4 994 грн 00 коп з ПДВ (додається). В специфікації до видаткової накладної № 0037/0001252-С відпущених скретч карток на нафтопродукти до видаткової накладної № 0037/0001252 від 04.08.2020 зазначено кількість та перелік отриманих скретч-карток.
Оплата товару здійснюється Покупцем в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар згідно з умовами п. 4.1. Договору, а Постачальник зобов`язується видати довірчі документи (скретч-картки) та видаткову накладну на товар представнику Покупця.
На виконання умов Договору Покупець сплатив на банківський рахунок 4 994 грн 00 коп. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири грн 00 коп.) у тому числі ПДВ 832 грн 33 коп. за товар (газ) в кількості 440 літрів, що підтверджується платіжним дорученням № 1691 від 31.07.2020 (додається). Оплату було проведено Державною казначейською службою України 03.08.2020.
В свою чергу, п.6.3 Договору передбачено зобов`язання Постачальника щодо забезпечення поставки товару шляхом здійснення заправки транспортних засобів Покупця на АЗС Постачальника відповідно до отриманих скретч-карток на товар у строки, встановлені Договором, та якість якого відповідає умовам, визначеним п.2.2. Договору.
Згідно з умовами Договору, постачальник зобов`язаний:
- забезпечувати поставку товару у строки встановлені п.5.1. Договору до закінчення терміну дії довірчого документа. Надані Постачальником Покупцю скретч-картки є безстроковими (без зазначеного на них строку дії);
- забезпечувати поставку товару шляхом заправки транспорту покупця на АЗС відповідно до отриманих талонів на товар, за вказаною у скретч-картках маркою та об`єму товару (пп. 5.2.2.);
- забезпечити отримання товару на будь-якій АЗС, що визначена у переліку автозаправних станцій постачальника (пп. 5.2.2.).
Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати підписання його повноважними представниками сторін. Договір діє до 31.12.2020 року (п. 10.1., 10.2. Договору).
04.08.2020 Постачальником було здійснено передачу довірчих документів (скретч карток) номіналом 10 літрів на загальну кількість 440 літрів Покупцю відповідно до підписаної представниками сторін видаткової накладної № 0037/0001252 від 04.08.2020.
Постачальник ТОВ «Лівайн Торг» здійснив заміну тільки 16 талонів номіналом 10 літрів, а ще 28 талонів номіналом 10 літрів відмовився міняти. Таким чином, у Покупця залишилося 28 невикористаних талонів номіналом 10 літрів, що загалом складало 280 літрів, за якими Постачальник відмовився видавати на своїх АЗС товар представникам Покупця. При спробі здійснити заправку автотранспорту Донецького обласного центру зайнятості на АЗС Постачальника або АЗС його партнерів, які зазначені на сайті www.avias.ua, за зазначеними вище скретч-картами, Покупець неодноразово отримував відмову у заправці.
14.01.2025 в черговий раз під час спроби отримання товару (газ) представниками Покупця за допомогою скретч-карток на АЗС Постачальника «АВІАС» за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хабаровська, буд.2 від оператора АЗС була отримана відмова у видачі товару газ для заправки автотранспортного засобу Покупця, про що свідчить складений представниками Покупця акт б/н від 14.01.2025, який представники АЗС Постачальника відмовились підписувати.
Станом на дату подання позову у Донецького обласного центру зайнятості залишилися невикористаними наступні скретч-картки: 
- газ за номерами з 056 500 056 032 по 056 500 056 059 (всього 28 шт.), на загальну кількість 280 л.
03.07.2025 Донецького обласного центру зайнятості звернувся до ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" з претензією вих.№09.02/2385/01-42-25 від 03.07.2025 та Акту №б/н від 14.01.2025 про відмову водію Донецького обласного центру зайнятості у можливості отримати паливо (газ) згідно Договору поставки №37-0429 від 31.07.2020.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ І ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Перевіряючи правильність застосування судом попередньої інстанції норм права при ухвалені оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст.628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). 
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (чинного на дату подання позовної заяви) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч.6 ст. 265 Господарського кодексу України реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. 
Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. 
Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Отже, укладений між сторонами Договір поставки за своєю правовою природою підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Глави 54 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
На виконання умов Договору Скаржник сплатив на банківський рахунок Відповідача 4 994 грн 00 коп. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири грн 00 коп.) у тому числі ПДВ 832 грн 33 коп. за товар (газ) в кількості 440 літрів, що підтверджується платіжним дорученням № 1691 від 31.07.2020.
В свою чергу, відповідно до умов Договору Відповідач зобов`язаний забезпечити Скаржнику отримання товару шляхом здійснення заправки транспортних засобів Скаржника на АЗС Відповідача при пред`явленні Скаржником скретч-карток на товар у строки, встановлені Договором, та якість якого відповідає умовам, визначеним п.2.2. Договору.
З огляду на вказані приписи та зміст укладеного Договору, товаром, який підлягав передачі Відповідачем Скаржнику, є саме паливо - газ нафтовий скраплений в кількості 440 літрів, тоді як скретч-картки є довірчими документами, на підставі яких здійснюється видача відповідного товару.
Таким чином, за умовами укладеного між сторонами Договору Скаржник зобов`язується здійснити попередню оплату товару (газ), а Відповідач - здійснити його поставку шляхом здійснення заправки транспортних засобів Скаржника на АЗС.
Апеляційний суд зазначає, що Скаржник в строки, передбачені Договором, виконав свої зобов`язання в повному обсязі стосовно оплати товару, перерахував на банківський рахунок Відповідача 4 994, 00 грн. у тому числі ПДВ 832 грн 33 коп. за товар (газ) в кількості 440 літрів, що підтверджується платіжним дорученням № 1691 від 31.07.2020 та отримав від Відповідача скретч-картки номіналом 10 літрів на загальну кількість 440 літрів відповідно до підписаної представниками сторін видаткової накладної № 0037/0001252 від 04.08.2020.
Колегія суддів, звертаючись до висновків, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №903/666/22 викладено висновки щодо застосування норм права зазначає, що відповідно до яких за загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС скретч-картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію скретч-картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.
Апеляційний суд виснує, що в даному випадку, враховуючи наявні (на момент ухвалення рішення в справі) 28 невикористані скретч-картки на газ, отримані Скаржником за Договором, а тому обставина не поставки Відповідачем 280 літрів газу є доведеною. 
Як вже було зазначено Скаржником, при спробі здійснити заправку автотранспорту Донецького обласного центру зайнятості на АЗС Відповідача або АЗС його партнерів, які зазначені на сайті www.avias.ua, за зазначеними вище скретч-картками, Скаржником неодноразово отримувалась відмова у заправці.
В той же час, Скаржником своєчасно та в повному обсязі виконано зобов`язання щодо сплати коштів за товар та здійснено неодноразові спроби отримати товар відповідно до п.5.3. Договору.
Колегія суддів апеляційного господарського суду виснує, що Відповідачем порушено умови пункту 5.2.2 Договору (скретч картка є підставою для видачі з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч - картках вважаються виконаними), не виконано зобов`язання з передачі товару шляхом заправки автомобіля Скаржника на АЗС відповідно до п.5.2.1 Договору, а, навпаки, постійно встановлювалися перешкоди для отримання Скаржником товару, який був ним належним чином та в установлені Договором строки оплачений.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Щодо строку дії Договору та скретч-карток
Пунктом 1.5. Договору встановлено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картками) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. 
Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України №281/171/578/155 від 20.05.2008 (далі-Інструкція), визначено, що талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. При цьому відповідно до п.п.10.3.3.1 Інструкції форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона (Продавець), а необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Аналогічне визначення талону на товар передбачене і «Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.
Пунктом 5.1.Договору визначено строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документа (скретч-картки).
Пунктом 5.3 Договору встановлено зобов`язання Скаржника отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений в довірчому документі.
З огляду на вказані положення Договору та відсутність зазначеного терміну дії на самих скретч-картках, умови Договору не визначають конкретного строку дії скретч карток (поставки товару) та не встановлюють обмежень в терміні отримання товару.
Так, статтею 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом,
Перелік цих підстав наведено у статтях 599 - 601, 604- 609 Цивільного кодексу України.
Переліком цих підстав не передбачено такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.
Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В даному випадку Відповідачем здійснено обмін на товар тільки 16 скретч-карток номіналом 10 літрів. 
В той же час, в обміні 28 скретч-карток номіналом 10 літрів Відповідачем відмовлено до обміну. 
Апеляційний суд зауважує, що після закінчення строку дії договору сторони все ще мають відповідальність за порушення договірних умов, що мали місце впродовж дії договору (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.10.2023 в справі № 911/2697/22).
Враховуючи наведення колегія суддів виснує, що дії Відповідача є неналежним виконанням зобов`язань за Договором та тому не можуть свідчити про припинення цих зобов`язань після закінчення строку дії Договору.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що умовами Договору поставки № 37-0429 від 31.07.2020 не передбачено повернення майна зі зберігання.
Пунктом 1.5 договору передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки).
Тобто, Відповідач зобов`язується забезпечити наявність та передачу визначеної кількості палива за першою вимогою Скаржника по факту пред`явлення ним довірчого документу на АЗС Відповідача.
Таким чином, передавши товар (газ нафтовий скраплений) по скретч-картці (довірчі документи), Відповідач відповідно до вимог ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу України передав Скаржнику право власності на товар (газ).
Водночас, з моменту передачі скретч-карток, що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною № 0037/0001252 від 04.08.2020, між сторонами виникли правовідносини з договору зберігання придбаного Скаржником у Відповідача товару, який залишився у Відповідача як у зберігача.
Цивільні права та обов`язки також можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3 ст.11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до вимог ст. 667 Цивільного кодексу України та умов договору у Відповідача виникло зобов`язання щодо зберігання палива, право власності на яке було набуте Скаржником, до моменту його фактичного отримання на АЗС шляхом використання відповідних скретч-карток для заправки автотранспорту. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Відповідно до ч. 2 ст.628 Цивільного кодексу України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Частиною 1 ст. 936 визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Тобто, укладений між сторонами у даній справі договір поставки має також і елементи договору зберігання.
Згідно з ч. 1, 2 ст.938 Цивільного кодексу України Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.
Відповідно до частини 1 ст.949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.
Отже, укладений між Скаржником та Відповідачем договір в даному випадку за своєю правовою природою є змішаним, а саме, договором поставки з елементами договору зберігання.
Колегія суддів виснує, що за умовами укладеного Договору, Відповідачем прийнято зобов`язання із забезпечення Скаржнику можливості використання скретч-карток та заправки його службових автомобілів газом. 
Разом з тим, Скаржник у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний Скаржником шляхом обміну скретч-карток в мережах АЗС Відповідача.
Щодо способу захисту
Предметом укладеного між сторонами договору є паливо, яке належить до речей, що визначаються родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 186 Цивільного кодексу України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.
Визначений частиною 1 ст.949 Цивільного кодексу України обов`язок Відповідача повернути поклажодавцеві (Скаржнику) відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості не ставиться в залежність від фактичної наявності у нього речі, яка є замінною.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Як ефективний необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Положення частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.
За правилами ч. 2 ст. 693 ЦК України: якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Апеляційний суд виснує, що у випадку неналежного виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Оскільки законом та Договором не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, Позивач може здійснити своє право будь-яким шляхом, в тому числі і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі.
Зазначений спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його.
Таким чином, право Скаржника вимагати від свого контрагента виконання конкретних невиконуваних умов договору в натурі (в дійсності) прямо передбачено нормами чинного законодавства, а обраний спосіб захисту порушених прав мотивований необхідністю врахування зростання ціни на пальне на теперішній час в порівнянні з ціною на пальне, яка була встановлена під час укладання договору.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) є належним та ефективним способом захисту порушеного права Скаржника, який забезпечує реальне його поновлення та примус Відповідача до дій щодо повернення товару (пального), які він має здійснити на виконання зобов`язань за договором та отримання Скаржником того, на що він розраховував за наслідком його належного виконання – товару (пального).
Підсумовуючи вищенаведене, врахувавши доводи та вимоги апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення, а також з огляду на зазначені вище мотиви та норми чинного законодавства України, колегія суддів дійшла до висновку про скасування оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про задоволення позовних вимог.
Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга Донецького обласного центру зайнятості підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване, позов задоволено у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Відповідно до п. б ч. 4 ст. 282 ГПК України, у зв`язку зі скасуванням судового акту попередньої інстанції і ухваленням нового рішення про задоволення позову, підлягають новому перерозподілу і судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення апеляційної скарги Донецького обласного центру зайнятості, судові витрати, понесені останнім, підлягають відшкодуванню та покладаються на Відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Донецького обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2026 у справі №904/6870/25 (904/4778/25) – задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2026 у справі №904/6870/25 (904/4778/25) – скасувати.
Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503; ідентифікаційний код юридичної особи 41449359) виконати умови договору поставки №37-0429 від 31.07.2020 та повернути зі зберігання і видати Донецькому обласному центру зайнятості (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, бульвар Краматорський, буд. 41; ідентифікаційний код юридичної особи 03491004) паливо (газ нафтовий скраплений) у кількості 280 літрів на підставі 28 талонів номіналом 10 літрів, який зберігається на АЗС ТОВ «Лівайн Торг».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503; ідентифікаційний код юридичної особи 41449359) на користь Донецького обласного центру зайнятості (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, бульвар Краматорський, буд. 41; ідентифікаційний код юридичної особи 03491004) витрати на судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503; ідентифікаційний код юридичної особи 41449359) на користь Донецького обласного центру зайнятості (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, бульвар Краматорський, буд. 41; ідентифікаційний код юридичної особи 03491004) 4 542, 00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 04.05.2026.

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя Ю.В. Фещенко 

Суддя О.Ю. Соп`яненко