ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/8018/25
Номер провадження 3/495/1216/2026
07 січня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Волинської області, Локачинський район, с. Маньків, молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії номер обслуги головний сержант, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
15.10 2025 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №296507, згідно якого за результатами службового розслідування, відповідно до Наказу НОМЕР_1 Прикордонного загону №1607-АГ від 15.10.2025 встановлено, що 28.09.2025 року о 22:35 гр. України ОСОБА_1 перебуваючи в прикордонному наряді «Розвідувально-пошукова група» та виконуючи обов`язки військової служби не виконав вимогу ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимогу п. 13 розділу 5 (обов`язки прикордонного наряду «Розвідувально-пошукова група») Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, та враховуючи, що дана дія вчинена в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання судової повістки за адресою проживання зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, яка повернулась до суду без вручення.
Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений у протоколі про адміністративне правопорушення про розгляд даної справи Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, а відтак будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності у суді ОСОБА_1 , жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.
Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ №296507 від 15 жовтня 2025 року зазначено, що 28.09.2025 року о 22:35 гр. України ОСОБА_1 перебуваючи в прикордонному наряді «Розвідувально-пошукова група» та виконуючи обов`язки військової служби не виконав вимогу ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимогу п. 13 розділу 5 (обов`язки прикордонного наряду «Розвідувально-пошукова група») Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, та враховуючи, що дана дія вчинена в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
Порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України згідно з КУпАП є адміністративним правопорушення, за вчинення якого в умовах особливого періоду передбачена відповідальність у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб. ( ст. 172-18 ч.2 КУпАП).
Порушенням правил несення прикордонної служби вважається будь-яка дія чи бездіяльність, що суперечить Законам України «Про державний кордон України», «Про державну прикордонну службу України», «Про прикордонний контроль», «Про оборону України», «Про збройні сили України» і нормативним актам, де визначено порядок несення прикордонної служби.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.
Пунктами 1 та 2 статті 2 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.
Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України К548-ХІУ від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.
Відповідно до вимог ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
До обов`язку прикордонника в наряді «розвідувально-пошукова група» (п. 14 глави 5 Розділу ІІ Інструкції «Про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 1261 від 19.10.2015), належить:
здійснювати спостереження та прослуховування місцевості, огляд місцевих предметів, господарських та інших об`єктів, транспортних засобів;
виявляти маршрути можливого руху правопорушників, канали переміщення через державний кордон наркотичної речовини, зброї, вибухових речовин, засобів терору, товарів та вантажів;
здійснювати пошук місць можливого переховування (накопичення) незаконних мігрантів, схову зброї, боєприпасів та інших заборонених для переміщення через державний кордон предметів;
пересуватися від одного рубежу (точки) до іншого з дотриманням заходів маскування та безпосередньої охорони;
проводити розвідку місцевості щодо безпеки застосування сил і засобів підрозділу охорони, встановлювати можливі місця, які можуть бути використані для збройного нападу, скритих підступів до місць розташування прикордонних підрозділів.
Як вбачається з наказу № 1607-АГ від 15.10.2025 НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПС України про результати службового розслідування за результатами якого встановлено, що факт виходу однієї особи на маломірному плавзасобі з узбережжя Чорного моря на ділянці відповідальності всп « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який в подальшому порушив державний кордон України, підтверджено склад прикордонних нарядів, які здійснювали висвітлення наводної обстановки візуально та за допомогою технічних засобів спостережний маломірний плавзасіб не виявлено.
Факт неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих посадових осіб відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підтверджено, зокрема: молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії – номер обслуги відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » головного сержанта ОСОБА_1 належним чином не здійснив несення служби в складі прикордонного наряду РПГ «Бригантина», що призвело до порушення законодавства у сфері охорони державного кордону України, чим порушив вимоги статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пункту 14 розділу 5 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261.
Із письмових пояснень самого ОСОБА_1 установлено, що в період з 09:00, 28.09.2025 по 09:00, 29.09.2025 виконував наказ на охорону та оборону державного кордонну в прикордонному наряді розвідувально-пошукова група «Бригантина». Наказ на охорону та оборону державного кордону отримав від начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ВЕЛІКСАРА Вадима усно. В період з 13:00 по 17:00 та в період з 21:00 28.09 по 01:00 29.09 виконував завдання спостерігача шляхом візуального спостереження за надводною обстановкою та повітряним простором за допомогою спостережу вального комплексу «SPACERAY MT-2000» (дальність виявлення цілі до 4500 м) та бінокль «LOSSO 10*50» (дальність виявлення цілі до 800 м). В період з 09:00 по 13:00 та в період з 17:00 по 21:00 відпочивав згідно графіку несення служби затвердженого начальником відділу. За час несення служби нерозпізнаних надводних цілей не виявлено.
Проте, суд вказує, що виключно один протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №296507 від 15.10.2025, без доказів з яких би чітко проглядався факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, не може бути достатнім доказом на підтвердження факту нібито порушень вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України; пункту 14 розділу 5 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України.
Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення, крім того ні протокол про адміністративне правопорушення, ні додані до нього матеріали не містять відомостей, які саме дії чи бездіяльність допустив ОСОБА_1 .
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Лише покликання щодо не виконання вимоги ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимогу п. 14 розділу 5 (обов`язки прикордонного наряду «Розвідувально-пошукова група») Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 №1261, не є достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-18 ч.2 КУпАП.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Обставини, що підтверджуються показаннями (письмовими поясненнями) посадових осіб, що порушили провадження у справі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.
Відтак, матеріали адміністративної справи не містять достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про недоведеність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, що згідно ч.1 п.1 ст.247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.
Керуючись ст.ст.172-18, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП відносно ОСОБА_1 – закрити на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          Юлія ШЕВЧУК