Єдиний унікальний номер 725/4071/26 
Номер провадження 2-о/725/72/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2026 Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А. 
за участю секретаря судового засідання Соболевської А.В.
заявниці ОСОБА_1 
представника заявника ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,- 
В С Т А Н О В И В:
Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із батьком з квітня 2024 року по день його смерті.
В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 грудня 2024 року.
За життя у Заявниці з її батьком були чудові сімейні стосунки, адже післясмерті матері Заявниці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони залишились удвох, братів та сестер у Заявниці немає. ОСОБА_1 спілкувалась зі своїм батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , все життя аж до його смерті, цікавилась його справами, дбала за стан його здоров?я, купувала ліки, допомагала продуктами харчування, коли батьком вже став пенсіонером і коштів не вистачало. Останні пів року його життя дбала за батька постійно і вдень і вночі, бо стан його здоров?я дуже погіршився і він вже не міг самостійно дбати про себе. Вона забрала його до себе додому, поставила його на облік в онколікарню та сприяла підписанню медичної декларації з терапевтом за місцем своєї реєстрації.
ОСОБА_6 є єдиною спадкоємицею після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є його єдиною дитиною.
Маючи намір оформити свої спадкові права, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславської С.О. з проханням оформити її спадкові права після смерті батька. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку з пропуском 6-місячного строку на прийняття спадщини (копія відповіді приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславської С.О. вих. N? 43/01-16 від 16 березня 2026 року надається). Окрім того, приватний нотаріус Бреславська С.О. надала також Витяг зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.03.2026 року.
Хоча покійний батько Заявниці був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але на час смерті вже понад півроку проживав у доньки, яка є його спадкоємицею, за адресою, АДРЕСА_2 , проте довести це ОСОБА_1 може лише в судовому порядку. 
Відтак, з огляду на вищевказане, та на те, що іншим чином оформити свої спадкові права після смерті батька ОСОБА_4 , ОСОБА_1 як єдина дитина та спадкоємиця першої черги після смерті батька не може, змушена звертатись до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання з померлим на день смерті.
Згідно Довідки N? 90, виданої 17.04.2026 року виконкомом Тарашанської сільської ради Чернівецького району ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 (Заінтересована особа по справі), з якою покійний фактично проживав, вів спільне господарство до поки не переїхав жити до доньки в м.Чернівц. Інші особи, які були зареєстровані з покійним за адресою АДРЕСА_1 , не є його родичами та не вели з ним спільне господарство.
Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з покійним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 адресою: 
АДРЕСА_2 з квітня 2024 року по день його смерті.
В судовому засіданні заявниця повідомила, що у неї були гарні відносини із батьком за життя, він певний час проживав у с. Турятка із ОСОБА_3 , приїжджав до неї на вихідні в Чернівці відпочити, однак після виявлення в нього онкологічного захворювання, у квітні 2024 року вона забрала батька до себе додому у АДРЕСА_2 , де вона його доглядала та піклувалась про нього аж по день смерті. 
Від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява, в якій остання не заперечувала проти задоволення заяви заявниці. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що знайома із заявницею близько 40 років, так як проживає у м. Суми, то приїжджаючи в м. Чернівці, часто зупинялась у заявниці, де бачила і її батька на вихідних у гостях у доньки, а після встановлення онкологічного діагнозу батькові і в подальшому потреби у догляді ОСОБА_8 забрала день у квітні 2024 року батька до себе проживати у м. Чернівці, де доглядала його до самої смерті, здійснювала оплату лікування, а в подальшому поховання.
Свідок ОСОБА_9 також суду показала, що є близькою подругою заявниці і квітня 2024 року ОСОБА_8 після встановлення батьку онкології, забрала до себе у м. Чернівці, де здійснювала його лікування та доглядала за ним по день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала суду, що є невісткою заявниці, і в квітня 2024 року свекруха забрала свого батька до себе додому, здійснювала за ним догляд, вона разом із своїм чоловіком, який є сином заявниці приїжджали до свекрухи і допомагали доглядати за дідом за потреби. Дідусь прожив із заявницею аж до дня смерті. 
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що є чоловіком заявниці, після того як їм стало відомо про діагноз свекра, у квітні 2024 року забрали його до себе додому, де доглядали за ним по день смерті.
Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 16 листопада 1965 року, батьками ОСОБА_12 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).
Заявниця змінила дівоче прізвище « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » після реєстрації шлюбу 09 вересня 2011 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18 березня 2026 року (а.с. 6-7,9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Заявниці ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25 грудня 2024 року (а.с.5).
Судом встановлено, що заявниця зверталась до приватного нотаріуса з проханням оформити її спадкові права після смерті батька. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв?язку з пропуском 6-місячного строку на прийняття спадщини (а.с.4).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням ст.315 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.
Встановлення факту постійно проживання на час відкриття спадщини, заявнику необхідне для реалізації свого законного права на оформлення спадщини після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання заявника ОСОБА_15 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів, показів свідків. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Заяву- задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з покійним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 з квітня 2024 року по день його смерті.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Стоцька Л. А.