Справа № 698/439/26
Провадження № 3/698/139/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 р. суддя Калинопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від СПД № 1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Калинопільського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ..
Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 657831 від 05.05.2026 року вбачається, що 05.05.2026 року о 15 год. 04 хв. в с. Мокра Калигірка вул. Миру, ОСОБА_1 керував електровелосипедом FADA FDEB 1CLA25-60 б/н в стані алкогольного сп`ягніння, маючи явні ознаки, а саме: почервоніння обличчя, не чітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Alcotest 6810 Drager з результатом 1,34 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що даний електровелосипед не являється механічним транспортним засобом, оскільки має характеристику до 3 кВт та не підлягає реєстрації, а водій не повинен мати водійське посвідчення, до водія не можуть бути застосовані вимоги по огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водій такого електровелосипеда не є суб`єктом відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши особу відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, доходить до наступних висновків.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
При цьому приписами пункту 2.9 «а» передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підставі приписів ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На переконання судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю наступних доказів:
-фактичними даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 657831 від 05.05.2026 року;
-роздруківкою результату тестування на алкоголь ОСОБА_1 із використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», тест № 3565, результат якого становить 1,34 проміле алкоголю в крові при допустимій нормі 0.20 проміле;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час освідування продув прилад Drager Alcotest 6810, проба позитивна 1,34 %;
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2026 року, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, не чітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, огляду в медичному закладі не проводився;
-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який здійснював оформлення факту вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
-копією наданого суду витягу з посібника з експлуатації електровелосипедів ТМ FADA (ФАДА) вбачається застереження, що будь-який транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки та потребує особливої уваги водія. 
Надані суду докази вини ОСОБА_1 є належними та допустимими. 
Суд критично відноситься до заперечень ОСОБА_1 про те, що даний електровелосипед не являється транспортним засобом, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 12 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у ст.ст. 121-126, 127-1 – 128-1, ч.ч. 1, 2 ст. 129, ст.ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби. 
Таким чином, визначення транспортного засобу для цілей застосування ст. 130 КУпАП, вказаний нормативний акт не містить, а тому для вказаних цілей слід керуватися нормами спеціального законодавства та Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № (далі - Правила).
Відповідно до п. 1.10 Правил, транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Таким чином, під загальне визначення транспортного засобу підпадають усі без винятку пристрої призначені для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, зокрема велосипеди, гужові транспортні засоби, візки, самокати, тощо. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. 
Також, п. 1 ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» № 2956-IX від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року, визначено, що електричний колісний транспортний засіб це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії. 
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електроскутери, електросамокати, гіброскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме: 
-легкий персональний електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
-низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
За положеннями ч.ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Тлумачення «джерело підвищеної небезпеки» та «транспортний засіб» не є тотожними, в той же час саме критерій наявності у електровелосипеда можливості приведення в рух за допомогою двигуна відрізняє його від звичайного велосипеда та є визначальним при вирішенні питань, чи відноситься він як до «транспортних засобів» так і до «джерел підвищеної небезпеки». 
Наявність можливості приведення електровелосипеда в рух мускульною силою велосипедиста не позбавляє його наявності електродвигуна та можливості руху на транспортному засобі із застосуванням виключно електродвигуна без застосування мускульної сили.
За таких, обставин внаслідок внесення змін в законодавство та прийняття Закону № 2956-IX - електричні колісні транспортні засоби прирівняні до транспортних засобів про що прямо вказано у Законі № 2956-IX і такі не підпадають під жодну іншу категорію учасників дорожнього руху, що визначені у ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а тому особи, що керують такими транспортними засобами є водіямиі зобов`язані дотримуватися правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух».
Таким чином, суд дійшов висновку, що електровелосипед відноситься до транспортних засобів, а особа, яка ним керує, є водієм у розумінні ст. 130 КупАП.
Суддя оцінивши всі докази у справі в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, а в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому слід його притягнути до адміністративної відповідальності застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Також, згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код класифікації доходів бюджету: 22030106, ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Лазаренко