ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 935/930/25	  	Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.	
Категорія 76	  	Доповідач Панкеєва В.А.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді  Панкеєвої В.А.,
суддів Григорусь Н.Й., 
Галацевич О.М.,
за участю секретаря Добровольської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №935/930/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Очич Андрій Юрійович
на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Мельника О.В. у м. Радомишль,

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради (далі – КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги") про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи.
Позов мотивував тим, що наказом від 31 березня 2025 року № 41/к/тр "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ", який прийнято на підставі листа №72049-2025 від 31 березня 2025 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області та у зв`язку із наявністю кримінальних проваджень, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024060000000472 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4, ст.354, ч.1, 2 ст.369-2 Кримінального кодексу України, наказу від 31 березня 2025 року №39/к/тр "Про проведення службового розслідування", листа Коростишівської міської ради від 31 березня 2025 року №03-23/845 "Про проведення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов`язків" та статті 46 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), його, лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини м. Коростишів, відсторонено від виконання трудових обов`язків на час проведення службового розслідування без збереження заробітної плати з 02 квітня 2025 року.
Вважає даний наказ незаконним та таким що підлягає скасуванню, оскільки відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин, проте у оскаржуваному наказі відповідачем не зазначено посилання на вичерпні підстави, які передбачені ст.46 КЗпП України або будь-яким іншим нормативно-правовим актом, а міститься лише посилання на результати досудового розслідування, що не передбачено нормами чинного законодавства. 
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2025 року у справі №296/1806/25 задоволено клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області Титаренко І.О про відсторонення його від посади строком до 12 квітня 2025 року. Однак, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 березня 2025 року вищезазначену ухвалу скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області Титаренко І.О, погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури Никончуком В.О. у кримінальному провадженні №12024060000000427 про відсторонення ОСОБА_1 від посади сімейного лікаря, а станом на 17 квітня 2025 року інших клопотань про відсторонення його від посади слідчим, прокурором не подавалось, а також не приймалось рішень слідчого судді, суду за результатами розгляду таких клопотань.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024060000000472 від 23 травня 2024 року було завершено 17 березня 2025 року, що підтверджується повідомленням про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.
За весь період роботи в КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" він сумлінно виконував свої посадові обов`язки лікаря, дотримувався трудової дисципліни, постійно підвищував свій професійний рівень та брав активну участь у діяльності закладу охорони здоров`я. За час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувався, зауважень щодо виконання трудових обов`язків не мав.
Незаконне відсторонення від роботи без збереження заробітної плати призвело до істотного порушення його трудових та соціальних прав, гарантованих Конституцією України та трудовим законодавством. Зокрема, було порушено право на працю, на своєчасне одержання винагороди за працю, а також право на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог, просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ директора КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Інни Петренко від 31 березня 2025 року №41/к/тр "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 " та відновити його попереднє становище, допустивши до виконання своїх трудових обов`язків на посаді лікаря загальної практики – сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини м. Коростишів;
- стягнути з КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" на його користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи за період з 02 квітня 2025 року по 29 травня 2025 року включно.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність відсторонення позивача від роботи.
Так, в оскаржуваному наказі не зазначено конкретної правової підстави відсторонення позивача від роботи, що свідчить про його неналежне оформлення та невідповідність вимогам законодавства. У відзиві на позов відповідач посилався на положення статті 46 КЗпП України, зазначаючи, що підставою відсторонення є "інші випадки, передбачені законодавством". Аналогічну правову позицію представник відповідача висловила і під час розгляду справи судом першої інстанції. Водночас на запитання щодо конкретної норми закону чи підзаконного нормативно-правового акта, яка б передбачала можливість відсторонення позивача від роботи за встановлених обставин, представник відповідача жодної конкретної норми не навела, обмежившись повторним посиланням на "інші випадки, передбачені законодавством".
Разом із тим словосполучення "інші випадки, передбачені законодавством", використане у статті 46 КЗпП України, є відсилочною нормою та потребує наявності спеціального нормативного регулювання, яке прямо передбачає право роботодавця на відсторонення працівника від роботи за певних обставин. Проте законодавством не передбачено права роботодавця відсторонювати медичного працівника від роботи лише на підставі повідомлень правоохоронних органів, листів органів місцевого самоврядування або самого факту існування кримінального провадження без відповідного судового рішення.
Крім того, суд першої інстанції не врахував, що на момент видання наказу від 31 березня 2025 року № 41/к/тр кримінальне провадження вже не могло бути підставою для відсторонення позивача від роботи, оскільки ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 березня 2025 року було скасовано ухвалу слідчого судді про його відсторонення від посади у кримінальному провадженні № 12024060000000427.
Фактично суд першої інстанції самостійно змінив підставу відсторонення, зазначену роботодавцем у наказі, та дійшов висновку про правомірність відсторонення у зв`язку з проведенням службової перевірки роботодавцем, який віднесений до об`єктів критичної інфраструктури. Однак така підстава не була зазначена в оскаржуваному наказі та не наводилась відповідачем як правова підстава відсторонення.
Більше того, КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" не належить до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, а тому висновок суду про наявність у відповідача права на відсторонення позивача у зв`язку з проведенням службової перевірки є необґрунтованим.
Також суд першої інстанції безпідставно прийняв та дослідив додаткові письмові докази, подані відповідачем із порушенням встановленого процесуального порядку, зокрема розпорядження начальника Житомирської обласної військової адміністрації № 5 від 03 січня 2025 року, не надавши належної оцінки поважності причин його несвоєчасного подання та допустимості такого доказу.
Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 11:00 год 16 квітня 2026 року.
02 березня 2026 року представник КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" подав відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року - без змін. 
Зазначає, що з листа старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області від 31 березня 2025 року №72049-2025 стало відомо, що 23 травня 2025 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024060000000427 за ч.3, 4 ст.354, ч.1, 2 ст.369-2 КК України та повідомлено про підозру лікарю загальної практики-сімейному лікарю ОСОБА_1 за фактами отримання від пацієнтів неправомірної вигоди у вигляді грошових кошів за надання фіктивних лікарняних листів, медичних висновків, довідок, заключень щодо наявності фіктивного ступеню захворювання, що в подальшому слугувало для прийняття ЛКК висновків, які стали підставами для проходження медико-соціальної експертизи та визначення ступеню непридатності. 
Сам факт наявності двох кримінальних проваджень, що розслідувалися за фактами отримання від пацієнтів неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за надання фіктивних лікарняних листів, медичних висновків, довідок, заключень на момент видачі наказу про відсторонення від роботи ОСОБА_1 мав суспільний резонанс, створював негативний імідж їх закладу. Дії позивача поставили під сумнів чесність і добропорядність трудового колективу та негативно вплинули на довіру до лікувального закладу з боку Коростишівської міської ради, як власника. Тому, з метою відновлення довіри до закладу з боку власника і громади м. Коростишева, та з метою профілактики по недопущенню порушень трудової дисципліни іншими працівниками наказом від 31 березня 2025 року №39/к/тр "Про проведення службового розслідування" було створено комісію, затверджено її склад та передбачено проведення службового розслідування у період з 31 березня 2025 року по 30 квітня 2025 року. 
В подальшому, у зв`язку з великим обсягом документів, що підлягали опрацюванню було прийнято рішення про продовження строку проведення службового розслідування з 01 квітня 2025 до 31 травня 2025 року та прийнято наказ №56/к/тр. 
При підготовці оскаржуваного наказу було враховано лист старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області, який було підготовлено у відповідності до ст. ст.5, 23 Закону України "Про Національну поліцію" та вимогу про проведення службової перевірки, яка надійшла від Коростишівської міської ради за №03-23/845 від 31 березня 2025 року.
Враховуючи, той факт що комісія з проведення службового розслідування складається з лікарів загальної практики-сімейних лікарів АЗПСМ м. Коростишів, за погодженням із засновником було прийнято рішення, з метою повного та неупереджено проведення службового розслідування застосувати таку міру, як відсторонення позивача від роботи на час розслідування. Закінчення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні відповідачем не заперечується, і саме за рішенням суду буде встановлено вину позивача або невинуватість. 
Також, згідно наказів від 21 лютого 2025 року №28/к/тм, від 10 березня 2025 року № 39/к/тм у період з 21 лютого 2025 року до 01 квітня 2025 року, позивач перебував у щорічній основній відпустці до та не був відсторонений від роботи на підставі ухвали суду.
Крім того, зазначає, що відповідач з моменту введення воєнного стану в Україні 4 рази поспіль, починаючи з 2023 року отримував підтвердження статусу критично важливого підприємства на підставі розпоряджень начальника Житомирської обласної військової адміністрації.
Щодо посилання позивача на безпідставне долучення нових доказів судом, а саме Розпорядження №5 від 03.01.2025, то представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що при подачі в судовому засіданні клопотання про долучення документів до матеріалів справи за №1118/01-16 від 11.12.2025, що вказане клопотання було направлено до суду 11.12.2025 через систему "Електронний суд". Однак, при підготовці до судового засідання 29.12.2025 було встановлено, що даний документ відсутній в системі. В судовому засіданні нами суду було надано пояснення причин відсутності даного документа тим, що 11.12.2025 на підприємстві були постійні перебої з електропостачанням і можливо переключення електропостачання на електрогенератор спричинило збій у надсиланні документа. Сторона позивача ознайомилася зі змістом даного документу та вказала суду свої заперечення про приєднання даного документу до матеріалів справи.
16 квітня 2026 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 18 червня 2026 року.
Представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.
Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, листом Коростишівської міської ради від 31 березня 2025 року за №03-23/845 повідомлено Директора КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради про те, що на розгляді у Коростишівській міській раді перебуває лист слідчого управління ГУНП в Житомирській області від 31 березня 2025 року № 72049-2025 щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024060000000427 від 23 травня 2024 року за ч.3, 4 ст.354, ч.1, 2 ст.369-2 Кримінального кодексу України та скерованого обвинувального акту, за результатами досудового розслідування, в межах кримінального провадження за № 12025060000000197 від 28 лютого 2025 року за ч.3 ст.354 Кримінального кодексу України.
Враховуючи повноваження директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради відповідно до Статуту закладу, затвердженого рішенням тридцять дев`ятої (позачергової) сесії Коростишівської міської ради восьмого скликання від 10 жовтня 2024 року № 802 та Контракту, укладеного з головним лікарем від 29 грудня 2023 року № 67 та додаткових угод до Контракту № 67 від 09 вересня 2024 року №1 та від 01 листопада 2024 року № 2, просила провести службове розслідування щодо законності вчинення дій службовими особами КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради, зазначеними у вищевказаному листі ГУНП в Житомирській області, відсторонивши їх від виконання своїх службових обов`язків на період проведення службового розслідування (а.с.60). 
Зі змісту повідомлення слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - ГУНП в Житомирській області) від 31 березня 2025 року №72049-2025 слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024060000000427 від 23.05.2024 за ч.3, 4 ст.354, ч.1, 2 ст.369-2 КК України. В ході досудового розслідування наведеного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_1 , який працевлаштований в КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради, та який обіймає посаду сімейного лікаря. Обіймаючи вищевказану посаду отримував від пацієнтів неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за надання фіктивних лікарняних листів, медичних висновків, довідок, заключень щодо наявності фіктивного ступеню захворювання, що в подальшому слугували для прийняття лікарською консультативною комісією висновків, які ставали підставами для проходження медико-соціальної експертизи та визначення ступеню непридатності. Разом із тим, за результатами досудового розслідування, в межах кримінального провадження за №12025060000000197 від 28.02.2025 за ч.3 ст.354 КК України до Коростишівського районного суду також скеровано обвинувальний акт, щодо вчинення ОСОБА_2 (сімейним лікарем, заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради) кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.354 КК України.
У зв`язку із вищенаведеним слідче управління ГУНП в Житомирській області, просило Коростишівську міську раду та КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" забезпечити проведення службового розслідування щодо законності вчинення дій службовими особами (під час службового розслідування відсторонити від виконання своїх службових обов`язків), з обов`язковим надсиланням на адресу СУ ГУНП в Житомирській області висновку проведеного службового розслідування, а в разі виявлення недоліків та порушень - документального підтвердження застосованих заходів реагування (а.с.61).
31.03.2025 директором КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Петренко І. винесено наказ №39/к/тр "Про проведення службового розслідування", яким створено комісію для службового розслідування за фактами отримання від пацієнтів неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за надання фіктивних лікарняних листів, медичних висновків, довідок, заключень, щодо наявності фіктивного ступеню захворювання, що в подальшому слугували для прийняття лікарсько-консультативною комісією висновків, які ставали підставами для проходження медико-соціальної експертизи та визначення ступеня непрацездатності лікарем загальної практики - сімейним лікарем АЗПСМ м. Коростишів ОСОБА_1 та медичним директором, лікарем загальної практики - сімейним лікарем ОСОБА_2 . Визначено проведення службового розслідування в період з 31 березня по 30 квітня 2025 року включно (а.с.58-59).
Згідно наказу директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Петренко І. від 31 березня 2025 року №41/к/тр "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ", який прийнято на підставі листа №72049-2025 від 31 березня 2025 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області та у зв`язку із наявністю кримінальних проваджень, відомості щодо яких внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12024060000000472 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4 ст.354, ч.1, 2 ст.369-2 Кримінального кодексу України, наказу від 31 березня 2025 року №39/к/тр "Про проведення службового розслідування", листа Коростишівської міської ради від 31 березня 2025 року №03-23/845 "Про проведення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов`язків" та статті 46 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини м. Коростишів ОСОБА_1 відсторонено від виконання трудових обов`язків на час проведення службового розслідування без збереження заробітної плати з 02 квітня 2025 року (а.с.9).
Відповідно до наказу директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Петренко І. від 28 квітня 2025 року №56/к/тр "Про продовження строку проведення службового розслідування" продовжено строк проведення службового розслідування з 01 травня 2025 року по 31 травня 2025 року (а.с.62).
Зі змісту наказу директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Петренко І від 29 травня 2025 року №64/к/тр вбачається, що лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини м. Коростишів ОСОБА_1 звільнено з 29 травня 2025 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором, на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.
Позивач вважає відсторонення від роботи незаконним, що стало підставою для подання даного позову.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскаржений наказ відповідає вимогам закону, оскільки до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 46 КЗпП України, відповідно до якої відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається, в тому числі, на час проведення службового розслідування щодо можливих порушень працівника на об`єкті критичної інфраструктури в період воєнного стану в Україні.
Разом з цим, з урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість похідної вимоги щодо стягнення невиплаченої заробітної плати за час відсторонення від роботи.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. 
З приписів Конституції України випливає, що незалежно від підстав виникнення трудових правовідносин держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації трудових правовідносин на рівні закону, а відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод працівника.
Частиною першою статті 3, статтею 4 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).
Частиною першою статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Правові підстави відсторонення працівника від роботи роботодавцем визначені статтею 46 КЗпП України.
Так, відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; проведення службової перевірки роботодавцем, який віднесений до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, та/або об`єктів чи операторів критичної інфраструктури; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України "Про правовий режим воєнного стану". 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 17 червня 2020 року у справі № 185/676/18 Верховний Суд дійшов висновку, що відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим ним органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Таким чином, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин.
У постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі № 755/3373/19 вказано, що за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. 
Конституційний Суд України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України (рішення від 09 липня 1998 року № 12-рп/98) офіційно розтлумачив термін "законодавство". Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що термін "законодавство", який вживається в частині третій статті 21 КЗпП України щодо визначення сфери застосування контракту як особливої форми трудового договору, треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.
У рішенні № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року у справі № 1-14/2020(230/20) за конституційним поданням Верховного Суду, Велика палата Конституційного Суду України зазначила, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3,6, 8, 19, 64 Конституції України (абзац другий пункту 3.2 мотивувальної частини).
Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.
Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.
Відсторонення особи від роботи, що може мати наслідком позбавлення її в такий спосіб заробітку без індивідуальної оцінки поведінки цієї особи, лише на тій підставі, що вона працює на певному підприємстві, у закладі, установі, іншій організації, може бути виправданим за наявності дуже переконливих підстав. У кожному випадку слід перевіряти, чи була можливість досягнути поставленої легітимної мети шляхом застосування менш суворих, ніж відсторонення працівника від роботи, заходів після проведення індивідуальної оцінки виконуваних ним трудових обов`язків, зокрема оцінки об`єктивної необхідності під час їхнього виконання особисто контактувати з іншими людьми, можливості організації дистанційної чи надомної роботи тощо.
З оскаржуваного наказу встановлено, що підставою для відсторонення ОСОБА_1 від виконання трудових обов`язків на час проведення службового розслідування без збереження заробітної плати з 02 квітня 2025 року зазначено лист №72049-2025 від 31 березня 2025 року старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області та у зв`язку із наявністю кримінальних проваджень, відомості щодо яких внесенні до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12024060000000472 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4 ст.354, ч.1, 2 ст.369-2 Кримінального кодексу України, наказу від 31 березня 2025 року №39/к/тр "Про проведення службового розслідування", лист Коростишівської міської ради від 31 березня 2025 року №03-23/845 "Про проведення службового розслідування та відсторонення від виконання службових обов`язків" та статтю 46 КЗпП України.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира 21 лютого 2025 клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області, погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 12024060000000427 від 23.05.2024 про відсторонення від посади задоволено. Відсторонено позивача від посади сімейного-лікаря КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" строком до 12.04.2025 включно. Копію ухвали невідкладно направлено до КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги". Контроль за виконанням ухвали покладено на старшу слідчу в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області або іншого слідчого у кримінальному провадженні №12024060000000427. Ухвалу допущено до негайного виконання з моменту її оголошення (а.с.14).
Житомирським апеляційним судом 26.03.2025 було винесено ухвалу по справі №296/1806/25 якою ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 лютого 2025 року, про задоволення клопотання слідчої про відсторонення від посади ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №12024060000000427 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.354, ч.4 ст.354, ч.2 ст.369-2 КК України скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні №12024060000000427 про відсторонення ОСОБА_1 від посади сімейного лікаря (а.с.15).
Водночас, як видно з матеріалів справи, що така міра, як відсторонення позивача від посади на виконання ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомир від 21 лютого 2025 року відповідачем не застосовувалася, так як згідно наказів від 21 лютого 2025 року №28/к/ тм та від 10 березня 2025 року № 39/к/тм у період з 21 лютого 2025 року до 01 квітня 2025 року останній перебував у щорічній основній відпустці (а.с.63-64).
Разом з цим, на підставі повідомлення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області директором КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради призначено службове розслідування, яке згідно наказів від 31 березня 2025 року №39/к/тр та від 28 квітня 2025 року №56/к/тр тривало в період з 31 березня 2025 року до 31 травня 2025 року (а.с.58, 62).
Як вже зазначалось судом, відповідно до статті 46 КЗпП України із змінами, внесеними Законом України від 04.06.2024 № 3768-ІХ, відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається, зокрема, у разі проведення службової перевірки роботодавцем, який віднесений до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, та/або об`єктів чи операторів критичної інфраструктури; в інших випадках, передбачених законодавством.
В Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави", із змінами, відповідач відсутній.
Відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" від 16.11.2021 № 1882-ІХ об`єкти критичної інфраструктури - об`єкти інфраструктури, системи, їх частини та їх сукупність, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам; оператор критичної інфраструктури - юридична особа будь-якої форми власності та/або фізична особа - підприємець, що на правах власності, оренди або на інших законних підставах здійснює управління об`єктом критичної інфраструктури та відповідає за його поточне функціонування (пункти 13-14 статті 1 Закону).
Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2023 року №415 затверджено Порядок ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 7 Порядку реєстр формується і ведеться уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури України.
Наразі таким органом є Державна служба захисту критичної інфраструктури та забезпечення національної стійкості України, утворена постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2022 року № 787, під час дії воєнного стану та протягом 12 місяців після його припинення чи скасування Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а відтак належним і допустимим доказом віднесення підприємства, установи чи організації до об`єктів чи операторів критичної інфраструктури може бути лише відповідне рішення компетентного органу.
Така категорія, як підприємства, установи і організації, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період передбачена Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, і лише в контексті бронювання військовозобов`язаних, які працюють або проходять службу на таких підприємства, в установах і організаціях (стаття 25 Закону).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2024 року № 650) затверджено Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ та організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період.
Саме за цими Критеріями та порядком розпорядженням начальника Житомирської обласної військової адміністрації Житомирської обласної державної адміністрації "Про підтвердження статусу критично важливого підприємства" №5 від 03 січня 2025 року КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради і віднесено до підприємств, установ та організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення Житомирської області в особливий період (а.с.105).
Проте відповідач не є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а також не довів наявності у нього статусу об`єкта чи оператора критичної інфраструктури в розумінні статті 46 КЗпП України.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів віднесення КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" до об`єктів критичної інфраструктури або надання йому статусу оператора критичної інфраструктури в порядку, визначеному законодавством.
Сам факт віднесення відповідача до критично важливих підприємств для функціонування економіки та життєдіяльності населення не є тотожним набуттю статусу об`єкта або оператора критичної інфраструктури в розумінні статті 46 КЗпП України.
За таких обставин відповідач не належить до кола суб`єктів, яким законом надано право відсторонювати працівників від роботи на час проведення службової перевірки, а тому не мав правових підстав для видання оскаржуваного наказу про відсторонення позивача від роботи.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).
Відповідно до пункту 8 розділу ІV Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно наданих КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" даних, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за два повних попередні місяці перед відстороненням (жовтень 2024 року та листопад 2024 року) становить 57914,12 грн, кількість робочих днів згідно графіка роботи - 44 (23+21) днів, а отже середньоденна заробітна плата позивача складає 1316,23 грн (а.с.97).
Позивач був відсторонений від займаної посади з 02 квітня 2025 року по 29 травня 2025 року, що становить 42 робочих дні.
Отже, середній заробіток за період із 02 квітня 2025 року по 29 травня 2025 року (за час незаконного відсторонення від роботи) становить 55281,66 грн (1316,23 грн х 42 дні), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Що стосується вимоги позивача про відновлення попереднього становища, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено судом, згідно наказу від 29 травня 2025 року №64/к/тр ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади з 29 травня 2025 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором, на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший, четвертий частини першої статті 376 ЦПК України).
Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приймаючи до уваги висновок апеляційного суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача КНП "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2664,64 грн (1211,20+1453,44).

Керуючись статтями 259, 268, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Очич Андрій Юрійович, задовольнити частково.
Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради Інни Петренко від 31 березня 2025 року №41/к/тр "Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ".
Стягнути із Комунального некомерційного підприємства "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 55281 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят одна) грн 66 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Коростишівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2664 (дві тисячі шістсот шістдесят чотири) грн 64 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий В.А. Панкеєва

Судді Н.Й. Григорусь

О.М. Галацевич

Повний текст постанови складено 19 червня 2026 року.