Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року Справа № 520/10977/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М. І., розглянувши у письмовому провадженні в місті Харкові в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Шарової Дар`ї Валеріївни, Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Відділ обслуговування громадян №14 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить зобов`язати державного виконавця Шарову Дар`ю здійснити подальші примусові дії передбачені Законом, звернутися до органів поліції і заявою про злочин здійснений належним боржником який свідомо ухиляється від виконання рішення.
В обґрунтування позову покликається на те, що на примусовому виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження №79219696 з примусового виконання виконавчого листа №520/12657/25, виданого 26.09.2025 Харківським окружним адміністративним судом. Попри те, державним виконавцем не вчинено усіх заходів щодо належного виконання судового рішення, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права. 
Відповідачем Харківським міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (надалі – відповідач-1), подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 79219696 по виконанню виконавчого листа № 520/12657/25 виданого 26.09.2025 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання відповідача - Відділу обслуговування громадян №14 в особі державного службовця що виконує управлінські функції начальника відділу розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 та надати інформацію щодо виконання судового рішення по справі №520/1380/25. На виконання судового рішення вчинено ряд заходів щодо примусового виконання судового рішення. Листом від 14.05.2025 №2000-0309-8/73964 ОСОБА_1 було повідомлено про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року по справі № 520/1380/25, яке набрало законної сили 11.03.2025 року, та направлено рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії на поштову адресу за місцем реєстрації ОСОБА_1 . На теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року по справі №520/12657/25 знаходиться на опрацюванні. Виходячи із вищенаведеного можна дійти висновку, що за виконавчим провадженням № 79219696 боржником, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, рішення суду по справі виконано, а саме розглянуто заяву стягувача, ОСОБА_1 . Просить у позові відмовити. Просить у позові відмовити.
Відповідачем державним виконавцем відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Шаровою Дар`єю Валеріївною (надалі – відповідач-2) не подано відзив на позов, який би містив заперечення на позов. 
Треті особи, які не заявляються самостійних вимог щодо предмету спору не подали пояснень ані щодо позову, ані щодо позову, ані щодо відзиву на позов. 
05.05.2026 ухвалою судді адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків, які викладені у мотивувальній частині цієї ухвали. 
Ухвалою суду від 27.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін. Залучено відповідача-1 у якості другого відповідача.
10.06.2026 суд своєю ухвалою поновив ОСОБА_1 строк зварення до суду із адміністративним позовом у справі № 5208/10977/26. Залучив в адміністративній справі №520/10977/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
23.06.2026 ухвалою суд відмовлено у заяві позивача про виправлення описки.
23.06.2026 ухвалою суду заяву позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору задоволено. Залучено в адміністративній справі №520/10977/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Відділ обслуговування громадян №14 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
У судове засідання учасники справи не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце цього засідання. У відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України здійснено розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились, адже їх неявка не перешкоджає розгляду справи. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного з огляду на таке.
Харківський окружний адміністративний суд свої рішенням від 08.08.2025 у справі №520/12657/25 визнано протиправною бездіяльність Відділу обслуговування громадян №14 щодо не розгляду у встановлені Законом України “Про звернення громадян” строки заяви ОСОБА_1 від 20.02.2025. Зобов`язано Відділ обслуговування громадян №14 в особі державного службовця що виконує управлінські функції начальника відділу розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 та надати інформацію щодо виконання судового рішення по справі №520/1380/25. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили. 
30.09.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Дар`єю Валеріївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №79219696 з примусового виконання виконавчого листа № 520/12657/25 виданого 26.09.2025 Харківським окружним адміністративним судом. 
30.09.2025 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 
30.09.2025 державним виконавцем прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
30.09.2025 державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору.
28.10.2025 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн та встановлено новий строк виконання рішення.
28.10.2025 державним виконавцем направлено на адресу боржника вимогу задля отримання інформації про повне фактичне виконання рішення суду по справі № 520/12657/25, або його не виконання та причини.
06.11.2025 на адресу Відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.11.2025 № 2000-0309-8/172040 яким повідомлено наступне. Відділ перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо вимоги державного виконавця № 79219696 від 30.09.2025 повідомляє, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року по справі №520/1380/25, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути питання щодо виключення з переліку місяців страхового стажу ОСОБА_1 , на які нараховано коефіцієнт заробітної плати 28 днів роботи в лютому 2009 року. На виконання вищезазначеного рішення розглянуто питання щодо виключення з переліку місяців страхового стажу ОСОБА_1 , на які нараховано коефіцієнт заробітної плати 28 днів роботи в лютому 2009 року. За результатами розгляду прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії. Також повідомлено, що ОСОБА_1 листом №2000-0309-8/73964 від 14.05.2025 було повідомлено про розгляд питання на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року по справі № 520/1380/25, яке набрало законної сили 11.03.2025 року та направлено рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії на адресу за місцем реєстрації.
25.11.2025 державним виконавцем виготовлено та направлено на адресу боржника вимогу з урахуванням заяви від 06.11.2025.
15.12.2025 на адресу відповідача надійшла відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0306-8/199182 від 12.12.2025, якою повідомлено наступне. Відділ перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат та соціальних послуг головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо вимоги державного виконавця № 79219696 від 30.09.2025 повідомляє, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року по справі №520/12657/25 зобов`язано відділ обслуговування громадян №14 в особі державного службовця що виконує управлінські функції начальника відділу розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 та надати інформацію щодо виконання судового рішення по справі №520/1380/25. Також повідомляємо, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року по справі №520/1380/25, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути питання щодо виключення з переліку місяців страхового стажу ОСОБА_1 , на які нараховано коефіцієнт заробітної плати 28 днів роботи в лютому 2009 року. На виконання вищезазначеного рішення розглянуто питання щодо виключення з переліку місяців страхового стажу ОСОБА_1 , на які нараховано коефіцієнт заробітної плати 28 днів роботи в лютому 2009 року. Листом №2000-0309-8/73964 від 14.05.2025 ОСОБА_1 було повідомлено про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року по справі № 520/1380/25, яке набрало законної сили 11.03.2025 року, та направлено рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії на поштову адресу за місцем реєстрації ОСОБА_1 . На теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року по справі №520/12657/25 знаходиться на опрацюванні. 
Позивач наводить аргументи про те, що державним виконавцем не вчинено усіх необхідних примусових заходів задля виконання судового рішення у справі № 520/12657/25. рішення суду у справі №79219696.
Натомість сторона відповідача наводить доводи про те, що за виконавчим провадженням № 79219696 боржником, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, рішення суду по справі виконано, а саме розглянуто заяву стягувача, ОСОБА_1 .
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону N 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Частинами першою-третьою статті 63 Закону N 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частин першої та другої ст. 75 Закону N 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Суд повторно зазначає, що судове рішення на момент виникнення спірних правовідносин набрало законної сили, воно є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, враховуючи боржника.
Проте, позивачу було надано інформацію про виконання судового рішення у адміністративній справі № 520/1380/25, однак судове рішення у справі № 520/12657/25 так і не виконано, про що також указано у листі боржника від 15.12.2025 про те, що на теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2025 року по справі №520/12657/25 знаходиться на опрацюванні. 
Таким чином, судове рішення у справі №520/12657/25, яке набрало законної сили, не було фактично виконано.
Суд зазначає, що, враховуючи приписи статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а його невиконання - тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Згідно із вказаним принципом людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи "Войтенко проти України", "Горнсбі проти Греції").
Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс ("Піалопулос та інші проти Греції", "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Горнсбі проти Греції").
Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Таким чином, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом №1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом № 1404-VIII заходи в межах встановлених повноважень

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що державним виконавцем не вчинено всіх дій, направлених на примусове виконання судового рішення, передбачених ч.3 ст.18 Закону №1404-VІІІ, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача не одержав від боржника пояснень чи іншої інформації стосовно того, які дії вчинив боржник для виконання рішення суду у справі №520/12657/25, а також ч.3 ст.63, ч.2 ст.75 Закону №1404-VІІІ щодо накладення штрафу у подвійному розмірі на боржника та не звернувся до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, при тому, що рішення суду у справі №520/12657/25 є чинним. 
Щодо належності та ефективності способу захисту порушеного права, суд прийшов наступного. 
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
Тобто, в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій та рішень не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 16.07.2024 року у справі №640/27731/21, від 08.05.2024 року у справі №400/4562/19, від 27.02.2024 року у справі №1740/2487/18.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У постанові Верховного Суду 25.03.2020 у справі №752/18396/16-а сформульована правова позиція, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, пов`язане з публічно-правовим характером адміністративного позову та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, а тому адміністративний суд може та зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів.
Таким чином, суд може та навіть зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене вище суд дійшов переконання про те, що належним та ефективним способом захисту полущеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо невчинення дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 у справі №520/12657/25 та зобов`язання відповідача-1 вчинити дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 у справі №520/12657/25.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведене суд прийшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
У відповідності до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір». Відтак у відповідності до ч. 5 ст. 139 КАС України судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінет міністрів України. 
Керуючись ст. 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Шарової Дар`ї Валеріївни, Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Відділ обслуговування громадян №14 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Шарової Дар`ї Валеріївни щодо невчинення дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 у справі №520/12657/25.
Зобов`язати Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України вчинити дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2025 у справі №520/12657/25.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 272 КАС України.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень у Харківській області Східного забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Шарова Дар`я Валеріївна, місце знаходження місця роботи – місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого, будинок №26;
відповідач Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження – місто Харків, вулиця Ярослава Мудрого, будинок №26, код ЄДРПОУ 45752470;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022 ЄДРПОУ 14099344;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ обслуговування громадян №14 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, мфцсцезнаходження – Харківська область, Лозівський район, місто Лозова, м-р мікрорайон 4, будинок 73, 64606, код ЄДРПОУ 14099344.
Повне судове рішення складено та підписано суддею 30.06.2026.

Суддя  М. І. Садова