Справа № 152/734/26
2/152/796/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
03 липня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – Роздорожної А.Г.,
за участі секретаря судового засідання – Сербіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу 
за позовом адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни
в інтересах ОСОБА_1 
до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області
вимоги позивача: про визнання права власності на житловий будинок
сторони в судове засідання не з`явилися;
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Представник позивача звернулася до суду з цим позовом та вказала, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку, а іншою 1/2 частиною будинку понад тридцять років відкрито, безперервно та добросовісно володіє як власною. Право власності на зазначену частку будинку не визначене, відомостей про її належного власника чи правонаступника не існує, будь-які особи претензій на неї не заявляли. Позивач також є власником усієї земельної ділянки, на якій розташований будинок, однак через невизначеність правового статусу 1/2 частини будинку позбавлений можливості повноцінно розпоряджатися нерухомим майном. Посилаючись на положення статті 344 ЦК України, представник позивача вважає, що позивач набув право власності на спірну 1/2 частину будинку за набувальною давністю. У зв`язку із цим просила визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 123,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , у цілому (у розмірі 1/1 частки) (а.с.2-6).
3. На підтвердження позовних вимог представник позивача надала копію паспорта позивача, копію договору купівлі-продажу, копію витягу з рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації, копію технічної документації, копії довідок, копію витягу з державного реєстру речових прав, копію звіту. 
4. Відповідач відзиву на позов не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
5. Разом з позовною заявою представник позивача подала до суду клопотання про виклик свідків та про витребування доказів у КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а.с.25, 26).
6. 10 червня 2026 року від представника позивача – адвоката Залокоцької В.Д. надійшла заява, у якій вона просила підготовче судове засідання проводити без участі позивача та його представника, не заперечувала щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с.35).
7. 3 липня 2026 року від представника Шаргородської міської ради Жмеринського району надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача, не заперечував щодо задоволення позову (а.с.38).
8. 3 липня 2026 року від представника позивача – адвоката Залокоцької В.Д. надійшла заява, у якій вона просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.40).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
9. Ухвалою суду від 13 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 10 червня 2026 року відзив на позовну заяву та зобов`язано КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» надати суду матеріали інвентаризаційної справи (а.с.30).
10. Копія позовної заяви з додатками відповідач отримав в електронному кабінеті підсистеми ЄСІТС.
11. Ухвалою суду від 10 червня 2026 року підготовче провадження закрито, а справа призначена до судового розгляду (а.с.37).
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.
12. Відповідно до копії паспорта позивача, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тбілісі Грузії (а.с.8-9).
13. Згідно копії договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1991 року та його оригіналу, який міститься в інвентаризаційній справі №18265, посвідченого державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1840, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11-12).
14. Відповідно до копії витягу з рішення №203 від 27 квітня 2021 року «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства у власність в межах населеного пункту» та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №268257048 від 30 липня 2021 року, було постановлено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства у власність ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0209 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с.13, 14).
15. Згідно копії довідки №181, виданої КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 5 травня 2026 року, відповідно до архівних даних, 1/2 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шаргородською державною нотаріальною конторою 25 жовтня 1991 року за № 1840 та зареєстрованого в КП МБТІ 18 лютого 1993 року за № 274. Щодо іншої 1/2 частини будинку право власності не визначено (а.с.15).
16. Відповідно до схеми переходу права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , складеної на підставі архівних матеріалів інвентаризаційної справи № 18265, позивач ОСОБА_1 набув право власності на 1/2 частину будинку за договором купівлі-продажу від 25 жовтня 1991 року, а іншою 1/2 частиною будинку відкрито, добросовісно та безперервно володіє з 1991 року (а.с.16).
17. Згідно з копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого КП «Могилів-Подільське бюро технічної інвентаризації», встановлено, що об`єкт нерухомого майна знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Замовником виготовлення технічного паспорта зазначено ОСОБА_1 , дата виготовлення технічного паспорта 18 лютого 2026 року (а.с.17-19).
18. Відповідно до копії рішення №45 Шаргородської міської ради від 9 серпня 2002 року, було вирішено створити Комунальне підприємство «Комунсервіс» (а.с.20).
19. Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна № 03/26-03-2, складеним ТОВ «Експерт Компані+» 24 березня 2026 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 123,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 24 березня 2026 року без урахування ПДВ становить 184 745,00 грн (а.с.21).
20. Судом також досліджено інвентаризаційну справу № 18265 щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка містить документи щодо технічної інвентаризації об`єкта, історії переходу права власності, а також інші документи, що стосуються спірного нерухомого майна.
21. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
V. Оцінка Суду.
22. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
23. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
24. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
25. Відповідно до частин першої, четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
26. Отже, умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.
27. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
28. За змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, на яку посилався заявник у касаційній скарзі. Вказані правові висновки також викладені постановах Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20, від 23 грудня 2025 року у справі № 535/885/23.
29. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первісних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
30. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. У постановах від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21, від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20, від 21 лютого 2024 року у справі № 756/6953/2017 Верховний Суд зазначив, що позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.
31. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 643/13004/23.
32. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 зазначила про те, що підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
33. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
34. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
35. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
36. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
37. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
38. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
39. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
40. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
41. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
42. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1991 року набув право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Іншою 1/2 частиною зазначеного будинку позивач відкрито, безперервно та як власною володіє з 1991 року. Право власності на цю частину будинку не зареєстровано, відомостей про її власника чи правонаступників матеріали справи не містять, будь-які особи своїх прав на спірне майно не заявили. Факт тривалого володіння позивачем спірною частиною будинку підтверджується договором купівлі-продажу, довідкою КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», схемою переходу права власності, технічним паспортом, матеріалами інвентаризаційної справи та іншими письмовими доказами, дослідженими судом. З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що позивач добросовісно заволодів спірним майном, відкрито і безперервно володіє ним понад десять років, таке володіння є безтитульним щодо спірної 1/2 частини будинку, а тому наявні всі передбачені статтею 344 ЦК України умови для набуття ним права власності за набувальною давністю.
43. В даному випадку позивач уже є власником 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1991 року. А тому задоволенню підлягають позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на решту - 1/2 частину цього будинку за набувальною давністю. За таких обставин позивач стане одноосібним власником всього домоволодіння.
44. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.
З цих підстав,
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263 – 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
у х в а л и в :
1. Позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок – задовольнити частково.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 123,1 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
4. Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення суду складено 3 липня 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін :
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід. № НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі ордера серії АА №1708695 від 7 травня 2026 року.
Відповідач: Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області, що знаходиться по вул. Героїв Майдану, буд. 224, в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, ЄДРПОУ 04326253. 

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА