Справа № 466/10131/24
Провадження № 1-кп/466/294/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова 
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №72024141400000018 від 26.09.2024 року про обвинувачення 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чижиків Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 (відносно якого триває досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні), не будучи зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання, не маючи відповідних ліцензій на право виготовлення тютюновмісних сумішей для кальянів та здійснення роздрібної торгівлі тютюновмісними сумішами для кальянів, всупереч вимогам ст. ст. 14, 215, 226 Податкового кодексу України, ст. 128 Господарського кодексу України, Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на отримання неконтрольованого державою прибутку, у період з листопада 2023 року до 02.05.2024 (точніший час та обставини досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно виготовляв незаводським (кустарним) способом підакцизні товари (тютюновмісні суміші для кальянів) з метою подальшого збуту місцевим мешканцям.
Крім цього встановлено, що для прикриття своєї незаконної діяльності ОСОБА_6 (відносно якого триває досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні), використовував орендовану квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , у якій в період з листопада 2023 року до 02.05.2024 (точніший час та обставини досудовим розслідуванням не встановлено) обладнав виготовлення незаводським (кустарним) способом фальсифікованих підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів), здійснюючи змішування тютюну з ароматизаторами різних смаків, гліцерином, пропіленгліколем, та патокою, після чого зважував та розфасовував незаконно виготовлені підакцизні товари (тютюновмісні суміші для кальянів) у пластмасові контейнери, наклеював на них етикетки з логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3» та зберігав за вказаною адресою з метою подальшої реалізації місцевим мешканцям.
До своїх протиправних дій з незаконного виготовлення незаводським (кустарним) способом фальсифікованих підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів), з метою спільного вчинення злочину, ОСОБА_6 (відносно якого триває досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні), у період з листопада 2023 року до 02.05.2024 (точніший час та обставини досудовим розслідуванням не встановлено), залучив ОСОБА_5 , якому повідомив про можливість незаконного отримання неконтрольованого державою прибутку шляхом виготовлення незаводським (кустарним) способом фальсифікованих підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів), з метою подальшого збуту місцевим мешканцям.
Для створення повного технологічного циклу незаконного виготовлення незаводським (кустарним) способом фальсифікованих підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів), ОСОБА_6 (відносно якого триває досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні), діючи як організатор, у період з листопада 2023 року до 02.05.2024 (точніший час та обставини досудовим розслідуванням не встановлено), забезпечував придбання у невстановлених слідством осіб тютюну, ароматизаторів, гліцерину, пропіленгліколю, патоки, пластмасових контейнерів, фасувальної тари та етикеток із логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3» з метою їх подальшого наклеювання на ємності з незаконно виготовленими підакцизними товарами, які транспортував та зберігав у орендованій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . 
ОСОБА_5 , діючи як пособник, з метою досягнення вищевказаної спільної злочинної мети та отримання неконтрольованого державою прибутку, у період з листопада 2023 року до 02.05.2024 (точніший час та обставини досудовим розслідуванням не встановлено), розробляв дизайн етикеток для пакувальної тари, здійснював фінансування витрат, пов`язаних із придбанням у невстановлених слідством осіб складових компонентів (тютюну, ароматизаторів, гліцерину, пропіленгліколю, патоки, пластмасових контейнерів, фасувальної тари та етикеток із логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3»), необхідних для незаконного виготовлення незаводським (кустарним) способом фальсифікованих підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів).
На виконання ухвали слідчого судді Львівського апеляційного суду, в межах проведення НСРД, 30.03.2024, відібрано зразок подробленої суміші рослинного походження. 
Згідно висновку комплексної судової біологічної та товарознавчої експертизи, наданий на дослідження зразок належить до роду тютюн, до реалізації на внутрішньому ринку через наявність домішок речовин ґрунтового походження не придатний та входить до переліку підакцизних товарів: «Тютюнова сировина; тютюнові відходи».
02.05.2024 в ході проведеного у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 обшуку, де ОСОБА_6 (відносно якого досудове розслідування триває в іншому кримінальному провадженні), незаводським (кустарним) способом виготовляв фальсифіковані підакцизні товари - тютюновмісні суміші для кальянів, виявлено та вилучено: пластикові банки з вологою тютюновою сумішшю із фруктовим запахом в асортименті, об`ємом 100 грам з наклеєним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3» без марок акцизного податку, в загальній кількості 108 штук, пластикові банки з вологою тютюновою сумішшю із фруктовим запахом в асортименті, об`ємом 125 грам з наклеєним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3» без марок акцизного податку, в загальній кількості 119 штук, пластикові банки частково заповнені з вологою тютюновою сумішшю із фруктовим запахом в асортименті, об`ємом 125-150 грам з наклеєним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3» без марок акцизного податку, в загальній кількості 29 штук, пластикові банки з вологою тютюновою сумішшю із фруктовим запахом в асортименті, об`ємом 40 грам наклеєним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3» без марок акцизного податку, в загальній кількості 24 штуки, пусті пластикові банки з наклеєним логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3», в загальній кількості 40 штук, 3 (три) мішки із подрібненою рослинною сумішшю та цілими листками із запахом тютюну, пластикові банки із ароматизатором, гліцерином в асортименті, об`ємом (вагою) та кількістю: об`ємами 0,5 кг (л) в загальній кількості 18 штук (частково заповнені); об`ємом 0,5 кг (л) в загальній кількості 3 штук (заповнені повністю); об`ємом 1,0 кг (л) в загальній кількості 7 штук (частково заповнені); об`ємом 0,4 кг (л) в загальній кількості 4 штук (частково заповнені); об`ємом 1,0 кг (л) в загальній кількості 1 штук (заповнена повністю); об`ємом 4,0 кг (л) в загальній кількості 1 штук (частково заповнені); об`ємом 0,015 кг (л) в загальній кількості 98 штук (заповнені повністю); об`ємом 0,1 кг (л) в загальній кількості 8 штук (частково заповнені); об`ємом 0,02 кг (л) в загальній кількості 48 штук (частково заповнені); об`ємом 0,01 кг (л) в загальній кількості 11 штук (частково заповнені); об`ємом 0,025 кг (л) в загальній кількості 40 штук (частково заповнені); об`ємом 0,075 кг (л) в загальній кількості 1 штука (заповнена повністю); об`ємом 1,5 кг (л) в загальній кількості 2 штуки (частково заповнені), пластикову каністру заповнену «Патокою», об`ємом 5 л, рулони з наклейками до пластикових банок із каляновим табаком «ІНФОРМАЦІЯ_3» із вказанням смаків, ароматів, об`єму та іншої інформації, в загальній кількості 55 штук, пластикові контейнери частково заповнені із замішаною вологою тютюноподібною сумішшю із фруктовим запахом в загальній кількості 22 штуки, 2 (дві) електричні ваги, кліше печатки із емблемою та логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_3».
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи, за своїми характеристиками наданий на дослідження кальянний тютюн «ІНФОРМАЦІЯ_3» без марок акцизного податку, згідно з УКТЗЕД, відповідає характеристикам товарної позиції: 2403 «тютюн для куріння, з вмістом або без вмісту замінників тютюну у будь якій пропозиції», товарної підкатегорії: 2403110000 «тютюн для кальянів».
Згідно висновку комплексної судової біологічної та товарознавчої експертизи, наданий на дослідження зразок належить до роду тютюн, для реалізації на внутрішньому ринку через наявність домішок (плісняві гриби, речовини ґрунтового походження) не придатний та входять до переліку підакцизних товарів: «Тютюнова сировина; тютюнові відходи».
Також, згідно висновку комплексної судової біологічної та товарознавчої експертизи наданий на дослідження об`єкти кальянний тютюн «ІНФОРМАЦІЯ_3» не відповідає вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», являється підакцизним товаром і є тютюновим виробом - виробом з тютюну для куріння кальяну, до складу якого входять нікотин.
За наведених обставин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_6 (відносно якого триває досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні), діючи умисно, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку, упродовж листопада 2023 року - 02.05.2024 (точніший час та обставини досудовим розслідуванням не встановлено), незаконно виготовляв незаводським (кустарним) способом фальсифіковані підакцизні товари (тютюновмісні суміші для кальянів), з метою подальшого збуту місцевим мешканцям.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як пособництво з незаконного виготовлення підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів) за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України не визнав та пояснив, що він закінчив Академію друкарства, є дизайнером та займався господарською діяльністю. До нього звернувся друг дитинства ОСОБА_7 , який займався кальянними сумішами та попросив розробити дизайн етикеток. Йому надавали ескізи та побажання, а він це відтворював на прохання товариша. За виготовлення етикеток грошей у ОСОБА_6 не брав, своїх коштів не вкладав, інколи позичав йому гроші. Тобто прибутку з цього він не отримував, а також не знав про склад продукції, думав, що друг робить все легально. Телеграмом на той час він не користувався, але надав доступ ОСОБА_8 до своїх соц.мереж. Вини своєї не визнає, оскільки займався лише діяльністю щодо розробки дизайну етикеток. 
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За правилами ст.91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту ст.92 КПК обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред?явлено обвинувачення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин у кримінальному провадженні, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.
При цьому, не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких сумнівів прийняте рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яке передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.
Згідно вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Сторона обвинувачення на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, посилалась на зібрані під час досудового розслідування докази, які містяться у представлених суду джерелах доказів: показаннях потерпілого та свідків, документах.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд, дослідивши вказані докази сторони обвинувачення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що є підстави для ухвалення обвинувального вироку, оскільки стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення.
На обґрунтування цього висновку суд наведе відповідні мотиви, які включатимуть результати оцінки доказів на підтвердження встановлених судом обставин.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, на переконання суду, об`єктивно підтверджується сукупністю наступних належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом на засадах змагальності та забезпечення рівності сторін.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що він товаришує з ОСОБА_5 . Працював в друкарні та на прохання ОСОБА_6 друкував стікери на замовлення раз в 2 місяці приблизно 100-200 штук, загалом десь до 20 разів, за певну плату. Йому не було відомо для чого конкретно він друкує дану продукцію. Для ОСОБА_5 нічого не друкував, лише для ОСОБА_6 . 
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:
- даними, які містяться у Рапорті про виявлене кримінальне правопорушення від 06.11.2023 №5/6-4536 з фотокопіями, згідно якого ОСОБА_6 здійснює придбання тютюнової сировини - тютюнового листя та використовуючи інші інгредієнти виготовляє тютюнові суміші для кальянів під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», з метою збуту розміщує в месенджерах «Telegram» та «Instagram» їх асортимент, ціну, а також залучив до вказаної протиправної діяльності своїх знайомих (т. 2 а.с.3-11);
- даними, які містяться у Рапорті про виявлення ознак кримінального правопорушення від 30.05.2024 (т. 2 а.с.36-37);
- даними, які містяться у Дорученні оперативного підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій №23.11./3.4/30/7514-23 від 13.11.2023 з відповідями від 14.11.2023, 19.01.2024, 06.06.2024 (т. 2 а.с.51-55, 149-150, 226-227);
- даними, які містяться у протоколі огляду сторінки «ІНФОРМАЦІЯ_4» в месенджері «Instagram» від 13.11.2023 (т. 2 а.с.56-92);
- даними, які містяться у протоколі огляду сайту «ІНФОРМАЦІЯ_5» від 14.11.2023, згідно якого адміністратором розміщено тютюнові суміші для кальянів під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», зазначено їх асортимент, міцність, наявне фасування, ціну, на наклейках тютюнових сумішей у складі серед інших інгредієнтів зазначено «тютюновий лист» та розміщені логотипи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і «ІНФОРМАЦІЯ_6» (т. 2 а.с.93-120);
- даними, які містяться у протоколі огляду сторінки «ІНФОРМАЦІЯ_4» в месенджері «Instagram» від 26.12.2023 (т. 2 а.с.123-131);
- даними, які містяться у протоколі огляду сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в месенджері «Telegram» від 24.01.2024, згідно якого учасником групи « ОСОБА_11 » з 22 по 26.11.2020 опубліковані однакові за змістом рекламні оголошення, в яких він перелічує наявні смаки «ІНФОРМАЦІЯ_3», їх середню міцність, ціну, зазначає високу димність та запакування товару в зручну банку з захисним клапаном, пропонує зацікавленим особам придбати тютюнову суміш для кальянів «ІНФОРМАЦІЯ_3» з різними смаковими добавками. У вказаній групі учасник «ОСОБА_11» зареєстрований під ім`ям « ОСОБА_12 » та розміщено особисте фото. Встановлено, що вказане фото та ім`я використовується громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с.139-147);
- даними, які містяться у клопотанні про проведення обшуку від 25.04.2024 та ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.04.2024 про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 (т. 2 а.с.164-170);
- даними, які містяться у протоколі обшуку від 02.05.2024, який проведено ст. детективом ТУ БЕБ у Львівській області, за участю захисників, понятих, ОСОБА_6 , з Описом речей і документів, які були вилучені в ході обшуку від 02.05.2024 (т. 2 а.с.173-183);
- даними, які містяться у постанові від 03.05.2024 про визнання речей і предметів, вилучених 02.05.2024 в квартирі АДРЕСА_3 речовими доказами (т. 2 а.с.190-195);
- даними, які містяться у клопотанні про арешт майна від 03.05.2024 та ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.05.2024 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 02.05.2024 (т. 2 а.с.196-212);
- даними, які містяться у протоколі за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 від 29.01.2024 №62/5/6-823 з додатками (т. 2 а.с.147-176);
- даними, які містяться у протоколі за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_5 від 29.01.2024 №62/5/6-764 з додатками (т. 2 а.с.89-92);
- даними, які містяться у протоколі за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 від 08.01.2024 №62/5/6-562 з додатками (т. 2 а.с.68-71);
- даними, які містяться у протоколі за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 від 03.05.2024 №62/5/6-2121 з додатками (т. 2 а.с.79-81);
- даними, які містяться у протоколі за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем стосовно ОСОБА_5 від 15.04.2024 №8/6-2553, згідно якого перепискою в месенджері «Telegram» з ОСОБА_6 в період з 03.01.2022 по 05.03.2024 ОСОБА_5 03 січня, 08, 18, 24 березня, 12 липня 2022 року повідомляє про замовлення інгредієнтів (банок, гліцерину), 13 січня 2022 року висловлює думки з приводу вартості виготовлення на замовлення магазину з Житомира нового смаку тютюнової суміші для кальянів, 18 січня 2022 року заперечує можливість відправки продукції під реалізацію, мотивуючи тим, що якщо довго буде продаватися, вони не побачать «ні табаку, ні грошей», 13 січня, 06, 19, 25 лютого, 12, 15, 18, 19 березня, 02, 03 травня, 22 червня 2022 року підтверджує надходження на картковий рахунок коштів за реалізовану продукцію, 25 січня та 12 березня 2022 року з`ясовує, яку ціну за одиницю продукції ОСОБА_6 встановлює окремим покупцям та скільки тютюну пішло на виготовлення тютюнових сумішей для кальянів, 12 та 14 березня 2022 року обговорює ціну інгредієнтів для виготовлення продукції, 15 лютого та 17 березня 2022 року здійснює з карткового рахунку оплату ароматизаторів та тютюну для виготовлення сумішей, 21 березня 2022 року обговорює рекламу їхньої тютюнової суміші покупцем в Берегово, 27 січня 2022 року узгоджує з ОСОБА_6 текст для покупців, як правильно підготувати для процесу куріння кальянну чашу з їхнім тютюном. 04.01.2022 на прохання ОСОБА_6 про наявні останні записи по їх продажу відписав: 25.11.2021 ОСОБА_13 1560; 16.11.2021 ОСОБА_14 ; 16.11.2021 ОСОБА_15 ; 12.11.2021 ОСОБА_16 1350 (Борг) (т. 2 а.с.96-160);
- даними, які містяться у Висновку експертів №6495/24-34/7990/24-53 від 09.08.2024 за результатами проведення комплексної судово-біологічної, судової експертизи матеріалів, речовин і виробів та судово-товарознавчої експертизи, згідно якого надані на дослідження об`єкти містять тютюн, є тютюновим виробом (виробом з тютюну для куріння кальяну) та відноситься до підакцизних товарів (т. 2 а.с.165-176);
- даними, які містяться у протоколі огляду мобільного телефону ОСОБА_6 з абонентським номером НОМЕР_1 від 07.05.2024 з фотокопіями, згідно якого логотип «ІНФОРМАЦІЯ_8» міститься на зображенні створеної у месенджері «Telegram» групи «ІНФОРМАЦІЯ_3», що складається з 2 учасників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якій вони у період з 18.03 по 03.05.2022 ведуть переписку з приводу наклейок для різних смаків сумішей для кальянів, їх спільного наклеювання, кількості заварених ОСОБА_6 смаків, їх наявності для відправки покупцям, суми коштів, які надійшли за реалізований товар, а також витрачених на придбання інгредієнтів для виготовлення тютюну для кальяну (т. 2 а.с.161-218);
- даними, які містяться у протоколі огляду документальних матеріалів від 16.05.2024, вилучених 02.05.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , зокрема записника, вилученого в ході проведення обшуку у ОСОБА_6 , згідно якого, серед іншого міститься текст: «Закупівля сировини. Жовтень. Дизайн 20 смаків ОСОБА_17 2000 (т. 2 а.с.174-183);
- даними, які містяться у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру ОСОБА_6 від 25.09.2024 (т. 1 а.с.91-102);
- даними, які містяться у постанові від 26.09.2024 про виділення матеріалів досудового розслідування, а саме виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №72023141400000013 від 08.11.2023, матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України в окреме провадження за №72024141400000018 від 26.09.2024 (т. 1 а.с.87-88).
Так, відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд, встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів та ін.
Документом, відповідно до ст.99 КПК України, є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів можуть належати, зокрема, матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані) тощо.
Електронний файл із відеозаписом обставин події, зафіксований на оптичному диску, є оригіналом (відображенням) електронного документа, а тому такий диск є самостійним джерелом доказів, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді (постанова Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 751/6069/19).
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит;
Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є також докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: 1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; 2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.
Різні критерії визнання доказів недопустимими, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: 1) під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; 2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.
Така позиція викладена Верховним Судом у постановах ККС ВС від 22.10.2021 р. у справі № 487/5684/19, від 27.10.2021 р. у справі № 668/69/16-к, від 14.06.2023 р. у справі № 573/1510/18, від 21.06.2023 р. у справі № 943/2064/19.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 344/2995/15-к зазначив, Суд неодноразово вирішував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.
Також суд зазначав, що якщо доказ визнається недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, суд має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми, і має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.
Відповідно до доктрини "плодів отруєного дерева" недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими, тобто надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі "Хан проти Сполученого Королівства").
Вказана правова позиція узгоджується з Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 202/6849/18 (провадження № 51-2595км19).
У суду немає підстав для визнання недопустимими всіх вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, оскільки їх збір та фіксація відповідають нормам КПК України, всі наявні докази узгоджуються між собою, відповідають фактичним обставинам справи та є такими, що повністю доводять вину у вчиненні інкримінованого злочину.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 85,94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України в судовому засіданні доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України є правильною.
Вищевказані докази, на які посилається сторона обвинувачення, як на докази вчинення, при зазначених обставинах, ОСОБА_5 пособництва з незаконного виготовлення підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів) за попередньою змовою групою осіб, які були досліджені судом під час судового розгляду, беззаперечно вказують на наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України, так як містять фактичні дані, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив пособництво з незаконного виготовлення підакцизних товарів (тютюновмісних сумішей для кальянів) за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України.
Невизнання своєї вини обвинуваченим, суд розцінює як намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю належними, достовірними та достатніми доказами у їх сукупності.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержуватися вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 не працює, одружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, не перебуває на обліку у наркологічному диспансері та психоневрологічному диспансерах, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.
За результатами розгляду кримінального провадження, зважаючи на встановлені обставини, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробування та покладенням на нього передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Крім того, таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
Процесуальних витрат немає, речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 - ч. 2 ст. 204 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення. 
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч.1 п.п. 1, 2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.3 п. 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

  Суддя	  	 ОСОБА_1