Справа № 504/4169/24
н/п 2/766/6280/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Кирпиченко І.А.,
позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
представника відповідача ОСОБА_5. (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім"ї Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, про позбавлення батьківських прав, 
встановив:
30.09.2024 року позивач звернулася до Комінтернівсього районного суду м.Одеси з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 21.03.2008 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано 28.09.2010 року. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 02.07.2010 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 23.03.2010 року та до повноліття дитини. Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні ПМУМЮ у Херсонській області (м.Одеса) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1. Проте, відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував, у зв"язку з чим станом на 31.08.2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 204499,65 грн. Відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров"я, не піклується про фізичний та моральний розвиток дитини, його виховання та підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує належним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання освіти. Відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов"язки. Всі питання по вихованню сина вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. З 2014 року відповідач жодного разу не бачився з дитиною, не дзвонив, не намагався зустрітися, поцікавитися її життям, самоусунувся від виховання дитини.Тобто, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками та злісно ухиляється від виховання дитини. На підставі викладеного, позивачка просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Комінтернінського районного суду Одеської області від 01.10.2024 року вказану позовну заяву направлено до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду за підсудністю.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради. Витребувано зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради акт обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.03.2025 року витребувано у Служби у справах дітей та сім"ї Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 .
17.06.2025 року представником відповідача ОСОБА_5 надані до суду письмові пояснення, сформовані в системі "Електронний суд", в яких зазначила, що відповідач заперечує проти задоволення позовної заяви та просить відмовити в її задоволенні, з вррахуванням наступного. Відповідач не відмовляється від своєї дитини та продовжуватиме виконувати свої батьківські обов"язки. Відповідачем, починаючи з 2010 року, проводилися оплати відповідно до рішення суду про стягнення аліментів. На думку відповідача, у розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, були допущені помилки, щодо нарахування, за підрахунками відповідача борг складає у розмірі 101 873,65 грн. 13.06.2025 року державним виконавцем був наданий новий розрахунок, в якому заборгованість станом на 13.06.2025 року складає 166 709,01 грн, яку відповідач буде сплачувати частинами та відповідно до рішення суду. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів, як зазначає позивач, а намагається сплачувати своєчасно, а позивач намагається приховати від суду дійсну заборгованість по аліментам. Твердження позивача, що відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов"язки, не підтверджуються належними та допустимими доказами, є припущеннями та суб"єктивним сприйняттям позивачки. Окрім того, з 24.09.2016 року відповідач одружений, має іншу сім"ю та у шлюбі дитину, ОСОБА_6 , та проживає у іншому місті, тому спілкування з дитиною відбувається не так часто, як того хотів би відповідач, та відбувається в телефонному режимі. Після повномаштабного вторгнення рф на територію України та підрив Каховської ГЕС у 2023 році, будинок, в якому проживав відповідач, було зруйновано разом з усім майном, у тому числі телефони, банківські картки тощо, а тому відповідач вимушений був переїхати за кордон. Перебування за кордоном, відновлення документів та пошук роботи і житла, викликали збільшення боргу по аліментах та меншим спілкуванням з сином. На сьогоднішній день відповідач проживає за кордоном та не має можливості приїхати до України, так як може втратити роботу та кошти для існування. Проте, відповідач не відмовляється від виконання своїх батьківських обов"язків. На думку представника відповідача, позивачем не доведено свідомого нехтування відповідачем своїми обов"язками, щодо виховання дитини, а навпаки, навіть при втраті майна та домівки, продовжує перераховувати аліменти для своє дитини. Крім того, особисті непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. У зв"язку з чим, у задоволенні позову просить відмовити.
06.07.2025 року Службою у справах дітей Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області на адресу суду надано висновок служби у справах дітей, затверджений рішенням виконавчого комітету № 229 від 10.07.2025 року, про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітнього сина ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та долучити висновок до матеріалів справи.
01.09.2025 року представником позивача ОСОБА_2 надані письмові пояснення, в яких зазначила, що позивачка не погоджується з висновком виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та вважає його незаконним та неправомірним, так як був прийнятий з порушенням норм діючого законодавства. На думку позивачки співробітниками служби у справах дітей не вірно надано оцінку поняття " винні дії" батька, які в дані й справі проявляються у тому, що відповідач з 2014 року фактично самоусунувся (ухилився) від виховання сина, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо. При цьому, лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкування з з дитиною, звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, відповідач заявив про намір спілкування з сином, тільки після звернення позивачкою до суду із позовом. Також, на думку позивачки, співробітниками служби у справах дітей не було враховано думку самої дитини, яка за своїми розумовими та морально-етичними якостями має змогу надати оцінку щодо доцільності позбавлення його батька ОСОБА_3 , при цьому своєю активною поведінкою, яка виразилася в зміні імені, заявив по свою позицію. ОСОБА_10 , фактично з 2012 року проживає з чоловіком своєї матері - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та вважає його батьком. Владислав, повідомив про вказане співробітниками служби у справах дітей Фонтанської сільської ради, однак думка дитини була викривлена, та не врахована. Вважає, в даній частині висновку не було дотримано принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_2 та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, зазначивши, що відповідач вихованням сина не займається, матеріально не підтримує, має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач з 2014 року самоусунувся від виховання сина, не спілкується з ним. Відповідач заявив про намір спілкування з дитиною виключно після того, як позивачка звернулася до суду із позовом, та таку поведінку відповідача можно розцінювати як винну, умисну поведінку.
Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з урахуванням позиції, викладеної у письмових поясненях від 17.06.2025 року.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім"ї Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника. Зазначив, що службою у справах дітей наданий висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , який підтримує.
Представник третьої особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.03.2008 року. 
Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно актового запису про народження № 244, складеного 12 березня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області.
Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 02.07.2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно актового запису про розірвання шлюбу № 191, складеного 28.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 розірвано. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».
Відповідно до довідки ВПО №5122-7002108886 від 04.09.2024 року, фактичним місцем проживання ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 . 
Відповідно до довідки ВПО №5122-7002108969 від 04.09.2024 року, фактичним місцем проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_2 . 
Відповідно до довідки головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні РМУМЮ (м.Одеса) від 25.09.2024 року, вбачається що за виконавчим листом № 2923 від 02.07.2010 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 від 26.01.2011 року, та станом на 31.08.2024 року у ОСОБА_3 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місця з дня пре`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та становить у розмірі 204499,65 грн.
Відповідно до довідки Ліцею № 1 імені О.П. Довженка Новокаховської міської ради Херсонської області від 05.09.2024 року за № 01-32/578, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 10-А класі ліцею № 1 за дистанційною формою.
Відповідно до характеристика на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої Ліцеєм № 1 імені О.П. Довженка Новокаховської міської ради Херсонської області від 09.09.2024 року за № 01-32/579, останній має навчальні досягнення середнього та достатнього рівня. На даний момент учень проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Батько ОСОБА_3 проживає окремо. З моменту навчання дитини в ліцеї адміністрація, класні керівники та вчителі підтримують зв`язок виключно з матір`ю. Вона завжди на зв`язку, цікавиться успіхами та досягненнями сина в навчанні. Батько ОСОБА_14 за вказаний період жодного разу не зв`язувався з класним керівником та адміністрацією ліцею, не цікавився станом навчання сина.
Згідно актового запису про зміну імені № 45, складеного 02.05.2025 року Пересипським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено прізвища та по-батькові на ОСОБА_8 .
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до висновку виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету №229 від 10.07.2025 року,  встановлено наступне. ОСОБА_1 з ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 31.03.2008 року по 28.09.2010 року, від якого мають неповнолітнього сина (Шкуринського) ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення син залишився проживати в сім`ї матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають інші сім`ї. ОСОБА_16 має двох дітей від другого шлюбу. Заочним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 02.07.2010 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів ддоходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Після початку повномаштабного вторгнення сім`я змінила місце проживання та наразі є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання матері ОСОБА_1 задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини. Квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою ОСОБА_17 має окреме ліжко, стіл для навчання та відпочинку. Обстежити умови проживання батька ОСОБА_3 не представилося можливим, оскільки на даний час перебуває за кордоном. В матеріалах справи відсутня інформація щодо вибору лікаря, заключення декларації та хто з батьків займається лікуванням дитини. За інформацією директора центру надання соціальних послуг Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області , сім`я ОСОБА_1 на обліку Центру не перебуває, послуги не отримувала, будь-які повідомлення стосовно цієї родини не надходили. Мати ОСОБА_1 виховує трьох дітей. Теперішній чоловік працевлаштований, має стабільний дохід, проходить службу в Збройних Силах України. ОСОБА_1 надала співробітникам служби у справах дітей номер телефону теперішньої дружини ОСОБА_3 , яка повідомила, що останній перебуває за кордоном, працює моряком та надала його номер телефону. Співробітниками служби у справах дітей Фонтанської сільської ради складено акт телефонної розмови від 28.04.2025 року о 13:35 годин, в ході якої ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_18 є його сином, та повідомив, що категорично проти позбавлення його батьківських прав. З сином не спілкується, оскільки мати дитини має на нього вплив щодо не бажання його спілкування із батьком. Також повідомив, що до початку повномаштабного вторгнення сплачував аліменти та кожні три місяця відвідував виконавчу службу Херсона для звірки, щоб не мати заборгованості по аліментах. Має підтверджуючи квитанції по сплаті. Наразі працює моряком, перебуває за кордоном, що унеможливлює його зустріч із сином. Питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього сина ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося на засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Фонтанської сілської ради Одеського району Одеської області 10.06.2025 року, на якому була присутня мати ОСОБА_1 , яка не змогла обгрунтувати мету, яку вона прагне досягнути позбавленням батьківських прав і яким чином позбавлення батьківських прав батька змінить існуючу ситуацію і сприятиме захисту інтересів дитини. Неповнолітній ОСОБА_10 зазначив, що не проти налагодити спілкування із батьком, вислови, що має образу на батька, оскільки він обрав роботу, а не його. Проте, погодився надати свій номер телефону співробітникам служби для передачі його батьку. ОСОБА_1 не надала підтверджень винної поведінки батька дитини щодо невиконання батьківських обов`язків. Зважаючи на викладене, виконавчий комітет Фонтанської сільської ради Одеського району одеської області, як орган опіки та пікелування, вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього сина ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.
Позивач, як підставу позбавлення відповідача батьківських прав, заначила наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина, яка згідно наданого розрахунку головного державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні РМУМЮ (м.Одеса) від 25.09.2024 року, станом на 31.08.2024 року становить у розмірі 204499,65 грн; небажання батька спілкуватися з дитиною та матеріально її утримувати, непроява до дитини батьківської турботи та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про його злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків; свідома зміна дитиною прізвища, яка свідчить про його позицію по відношенню до батька.
Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина, посилаючись на те, що дійсно не бачився із сином тривалий час, оскільки з 24.09.2016 року має іншу сім`ю та дитину, проживає у іншому місті, що перешкоджали йому у спілкуванні з дитиною у той мірі , як того хотів би відповідач. На теперішній час відповідач проживає за кордоном, працює та не може приїхати в Україну, проте, не відмовляється від виконання батьківських обов`язків. 
Згідно до відповіді державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні ПМУМЮ (м.Одеса) від 06.06.2025 року за №46244, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 станом на 01.06.2025 року становить у розмірі 166709,01 грн.
Однак, в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, позивач не заперечувала, що між нею та відповідачем склалися неприязнені стосунки, що відображається на спілкуванні батька з дитиною.
З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідача, оскільки вони не найшли своє підтвердження в судовому засіданні, та будь-яких обставин, які б підтверджували винну поведінку батька відносно дитини та свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками.
Ухиленням від виконання обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена положеннями п.2. ч.1 ст.164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно свого сина в матеріалах справи відсутні.
Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно його сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, не забезпечуватиме інтересів самої дитини.
Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення його батька по відношенню до нього батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.
Суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.
На підставі ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім"ї Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, про позбавлення батьківських праввідмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: http://ksm.ks.court.gov.ua. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.04.2026 року.

Суддя	С. І. Майдан