П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14302/25 Головуюча суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
30 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Сушка О.О.  Яремчукa К.О. , 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради" до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування висновку. 

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Комунальне некомерційне підприємство "Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради" (далі – Лікарня, позивач) звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби (далі – Управління, відповідач) про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2025-06-16-011291-a від 26 вересня 2025 року. 
Позивач вважає, що Управління безпідставно дійшло висновку про наявність порушень вимог пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 (далі – Постанова № 1178) та абзацу першого частини першої статті 4 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25 грудня 2015 року № 922-VIII (далі – Закон № 922-VIII) при оголошенні процедури закупівлі.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.02.2026 позов задоволено, спірний висновок визнано протиправним та скасовано. Суд першої інстанції зазначив, що закупівля UA-2025-06-16-011291-a здійснена позивачем на підставі наявної потреби та включена до річного плану закупівель замовника відповідно до статті 4 Закону № 922-VIII та пункту 14 Постанови № 1178. Суд також встановив, що предмети закупівель не є ідентичними, а на момент оголошення закупівлі UA-2025-06-16-011291-a попередня закупівля UA-2025-05-02-008830-a була відмінена.

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В апеляційній скарзі Управління Північного офісу Державної аудиторської служби України у Вінницькій області зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону України “Про публічні закупівлі”, без урахування положень постанови Кабінету Міністрів України, що регулюють особливості здійснення закупівель в умовах воєнного стану, та безпідставно дійшов висновку про відсутність порушень.
Апелянт вказує, що позивач здійснив закупівлю за наявності вже оголошеної процедури закупівлі за аналогічним предметом, не підтвердив належним чином наявність потреби, чим порушив вимоги законодавства у сфері публічних закупівель.
У відзиві позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, зазначає про наявність обґрунтованої потреби та правомірність своїх дій.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що позивач є замовником у розумінні Закону № 922-VIII та здійснює публічні закупівлі відповідно до вимог законодавства.
02 травня 2025 року Лікарня оголосила відкриті торги з предмету закупівлі послуг у сфері поводження з радіоактивними, токсичними, медичними та небезпечними відходами (код ДК 021:2015 – 90520000-8) з ідентифікатором UA-2025-05-02-008830-a та очікуваною вартістю 2 792 160,00 гривень. Предмет закупівлі передбачав послуги з поводження з медичними відходами обсягом 60 тонн.
16 червня 2025 року рішенням уповноваженої особи позивача відмінено закупівлю UA-2025-05-02-008830-a на підставі підпункту 1 пункту 50 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178. Протокол про відміну закупівлі оприлюднено в електронній системі закупівель того ж дня.
Того ж дня, 16 червня 2025 року, Лікарня оголосила нові відкриті торги з предмету закупівлі послуг у сфері поводження з радіоактивними, токсичними, медичними та небезпечними відходами (код ДК 021:2015 – 90520000-8) з ідентифікатором UA-2025-06-16-011291-a та очікуваною вартістю 2 530 400,00 гривень. Предмет закупівлі передбачав послуги з поводження з медичними відходами обсягом 45 тонн.
23 липня 2025 року за результатами закупівлі UA-2025-06-16-011291-a укладено договір № 497 з переможцем торгів.
26 вересня 2025 року Управління Північного офісу Держаудитслужби прийняло висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2025-06-16-011291-a, в якому зазначило, що позивач порушив вимоги пункту 14 Постанови № 1178 та абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 922-VIII, оскільки не підтвердив та не обґрунтував наявність потреби у закупівлі, яка вже була передбачена у раніше оголошеній процедурі UA-2025-05-02-008830-a.

IV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що спірні правовідносини виникли у сфері здійснення публічних закупівель та проведення органом державного фінансового контролю моніторингу процедури закупівлі.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України “Про публічні закупівлі” від 25 грудня 2015 року № 922-VIII (далі – Закон № 922-VIII).
Особливості здійснення закупівель у період дії правового режиму воєнного стану визначені постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 “Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування” (далі – Постанова № 1178, Особливості).
За змістом абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 922-VIII планування закупівель здійснюється на підставі наявної потреби у закупівлі товарів, робіт і послуг. Заплановані закупівлі включаються до річного плану закупівель. Закупівля здійснюється відповідно до річного плану.
Відповідно до пункту 14 Особливостей, затверджених Постановою № 1178, закупівля відповідно до цих Особливостей здійснюється замовником на підставі наявної потреби або у разі планової потреби наступного року.
Отже, визначальною умовою для проведення закупівлі є наявність потреби замовника у відповідних товарах, роботах чи послугах та відображення такої закупівлі у річному плані. Водночас наведені норми не містять заборони на оголошення нової процедури закупівлі у разі зміни технічних, якісних, кількісних характеристик предмета закупівлі або очікуваної вартості, якщо така закупівля зумовлена реальною потребою замовника та здійснюється відповідно до річного плану.
Суд першої інстанції встановив, що закупівля UA-2025-06-16-011291-a здійснена позивачем на підставі наявної потреби, включена до річного плану закупівель та стосувалася послуг у сфері поводження з радіоактивними, токсичними, медичними та небезпечними відходами. Також суд першої інстанції дослідив обставини проведення попередньої закупівлі UA-2025-05-02-008830-a та встановив, що на момент оголошення закупівлі UA-2025-06-16-011291-a попередня закупівля була відмінена, а предмети цих закупівель не є ідентичними. Такі обставини узгоджуються з позицією позивача у відзиві, в якому зазначено, що попередня закупівля була відмінена у зв`язку з необхідністю зміни технічних, якісних та кількісних вимог до предмета закупівлі, що також призвело до зміни очікуваної вартості в бік зменшення. 
Доводи апелянта про те, що позивач не підтвердив та не обґрунтував наявність потреби у закупівлі, оскільки така потреба вже була передбачена у раніше оголошеній процедурі закупівлі UA-2025-05-02-008830-a, не спростовують висновків суду першої інстанції. Наявність попередньої процедури закупівлі сама по собі не доводить відсутності потреби у новій закупівлі, якщо матеріалами справи підтверджено зміну характеристик предмета закупівлі, іншу очікувану вартість та свідчить про прийняття рішення про відміну попередньої процедури.
У цій справі суд першої інстанції встановив наявність таких документів, зокрема службової записки головної медичної сестри від 06.06.2025 про необхідність скасування торгів, протоколу відміни закупівлі UA-2025-05-02-008830-a, інформації з електронної системи закупівель Prozorro та даних щодо оскарження рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 13778-р/пк-пз від 08.09.2025, що у сукупності підтверджує факт відміни попередньої процедури. 
Таким чином, апелянт фактично ототожнює дві процедури закупівлі лише з огляду на загальну сферу послуг, однак не спростовує висновку суду першої інстанції про відмінність технічних, якісних, кількісних характеристик та очікуваної вартості закупівель. За таких обставин посилання на одночасне існування двох процедур закупівель не є достатнім для висновку про порушення позивачем абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 922-VIII та пункту 14 Особливостей.
Відповідно до статті 5 Закону № 922-VIII закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії, ефективності та пропорційності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, недискримінації учасників, об`єктивного та неупередженого визначення переможця процедури закупівлі, запобігання корупційним діям і зловживанням.
Однак оскаржуваний висновок відповідача не містить належного обґрунтування того, у чому саме полягало порушення цих принципів, які негативні наслідки настали або могли настати внаслідок оголошення закупівлі UA-2025-06-16-011291-a, а також яким чином дії позивача свідчать про неефективне, неекономне чи непропорційне використання коштів. Саме лише посилання на наявність попередньої процедури закупівлі без встановлення тотожності предмета закупівлі та без оцінки причин її відміни не може вважатися достатнім правовим і фактичним обґрунтуванням порушення.
За змістом пункту 14 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII моніторинг процедури закупівлі є аналізом дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону № 922-VIII у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі обов`язково зазначаються, зокрема, опис порушення законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу, та зобов`язання щодо усунення такого порушення.
У постанові від 04 травня 2023 року у справі № 160/5890/22 Верховний Суд виходив з того, що висновок органу державного фінансового контролю як акт індивідуальної дії має відповідати критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності. Невідповідність висновку цим критеріям є підставою для визнання його протиправним. 
Аналогічний підхід щодо необхідності оцінки висновку органу державного фінансового контролю через призму критерію пропорційності та відповідності частині другій статті 2 КАС України підтверджено Верховним Судом у постанові від 20 травня 2025 року у справі № 160/19859/22. 
З урахуванням зазначеної практики Верховного Суду колегія суддів вважає, що спірний висновок відповідача не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності, оскільки контролюючий орган не довів належними доказами відсутність у позивача потреби у закупівлі UA-2025-06-16-011291-a, не спростував факту включення цієї закупівлі до річного плану, не надав належної оцінки відміні попередньої процедури закупівлі та не обґрунтував ідентичності предметів закупівель.
Суд першої інстанції правильно врахував, що рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель № 13778-р/пк-пз від 08.09.2025, яким замовника зобов`язано скасувати рішення про відміну закупівлі UA-2025-05-02-008830-a, саме по собі не доводить порушення позивачем вимог Закону № 922-VIII при оголошенні іншої закупівлі UA-2025-06-16-011291-a. Крім того, як зазначено у відзиві, це рішення було оскаржено позивачем до Київського окружного адміністративного суду, а ухвалою від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі № 320/53649/25. 
Тому доводи апеляційної скарги про те, що скасування рішення про відміну попередньої закупівлі автоматично підтверджує неправомірність нової закупівлі, є помилковими. Правомірність кожної процедури закупівлі підлягає оцінці з урахуванням її власного предмета, очікуваної вартості, технічних характеристик, річного плану та наявної потреби замовника. Відповідач у спірному висновку таких обставин належним чином не дослідив.
Посилання апелянта на те, що попередня закупівля не була завершена, також не має самостійного правового значення для вирішення спору, оскільки судом першої інстанції встановлено факт прийняття замовником рішення про її відміну 16.06.2025 та оприлюднення відповідної інформації в електронній системі закупівель. Наявність подальшого оскарження рішення про відміну попередньої закупівлі не змінює того, що на момент оголошення закупівлі UA-2025-06-16-011291-a замовник діяв виходячи з наявних на той час фактичних і правових обставин.
Крім того, з матеріалів справи не встановлено, що за результатами попередньої закупівлі UA-2025-05-02-008830-a було укладено договір або виникли договірні зобов`язання, які б охоплювали потребу, для забезпечення якої оголошено закупівлю UA-2025-06-16-011291-a. Відсутність такого договору додатково спростовує висновок відповідача про те, що потреба позивача вже була забезпечена попередньою процедурою. 
Сам факт існування в електронній системі закупівель попередньої процедури із суміжним предметом закупівлі не є тотожним фактичному забезпеченню потреби замовника. Для висновку про відсутність потреби у новій закупівлі відповідач мав встановити не лише формальну схожість процедур, а й те, що потреба, для якої оголошено нову закупівлю, вже була реально забезпечена або могла бути забезпечена в межах попередньої процедури без зміни її істотних параметрів. Таких обставин у спірному висновку не наведено.
За правилами частини другої статті 2 КАС України адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, пропорційно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Застосовуючи наведені критерії до спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності спірного висновку в частині встановлення порушення позивачем абзацу першого частини першої статті 4 Закону № 922-VIII та пункту 14 Особливостей. Висновок відповідача ґрунтується переважно на формальному зіставленні двох процедур закупівель, без належного аналізу їх предмета, змісту, підстав проведення, причин відміни попередньої закупівлі та фактичної потреби замовника.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, згідно з частиною другою цієї статті, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів, що позивач оголосив закупівлю UA-2025-06-16-011291-a без наявної потреби, не довів ідентичності цієї закупівлі з процедурою UA-2025-05-02-008830-a та не спростував встановлених судом першої інстанції обставин щодо зміни технічних, якісних, кількісних характеристик і очікуваної вартості закупівлі.
За таких обставин суд першої інстанції повно встановив обставини справи, надав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність спірного висновку органу державного фінансового контролю, а відтак, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, відсутні.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з оцінкою доказів та правовими висновками суду першої інстанції, однак не містять обставин, які б свідчили про неправильне застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними у справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду в оскаржуваній відповідачем частині не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставин справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Яремчук К.О.