Справа № 182/7279/25
Провадження № 2/0182/3289/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

06.05.2026 року        м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. 
21.04.2004 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб між сторонами розірвано 07.10.2009 року. Після розлучення син залишилися проживати разом з матір`ю. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення позивачкою було отримано виконавчий лист та направлено до Нікопольського відділу держаної виконавчої служби для відкриття виконавчого провадження. 
Відповідач ухилявся від свого обов`язку утримувати дитину, аліментні зобов`язання не виконував, тому утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 04.09.2025 року становить 222 492,74 грн. Згідно розрахунку пені, доданого до позовної заяви, сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2014 року по серпень 2022 року складає 2 659 762,85 грн.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі суми заборгованості 222 492,74 грн. 
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.12-14).
Позивачка належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену в позові. 
Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.30), згідно якого відправлення вручено 12.12.2025 року йому особисто, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Судом встановлено, що позивачка з 21.04.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14). 
На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.10.2009 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина залишилась проживати з матір`ю (справа №2-4128/09) (а.с. 15). 10.10.2020 року позивач вдруге уклала шлюб з ОСОБА_4 , змінивши прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .
Рішенням Нікопольського міського суду від 31.0.19.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист (а.с.17) та відкрито виконавче провадження №42071968 щодо примусового стягнення аліментів з відповідача. 
Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, що підтверджується наданим розрахунком, проведеним старшим державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої Андрієм Барабашем, згідно якого станом на 04.09.2025 року загальна заборгованість ОСОБА_2 становить 222 492,74 грн. (а.с. 21-22).
Даний розрахунок складений державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до ст.196 Сімейного Кодексу України (далі – СК України) та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
При цьому, згідно ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 СК України - до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, та є підставою для застосування до відповідача норми, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. 
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з. урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Відтак, при розрахунку пені застосовується наступна формула:
р=(А1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + (An х 1% х Qn), де:
р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за Другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Відповідно до наданого розрахунку, загальний розмір неустойки на момент звернення до суду складає 2 659 762,85 грн. 
Вказана у позовній заяві позивачем сума заборгованості відповідає вимогам закону, тому суд покладає її в основу судового рішення, оскільки розрахунок не викликає сумніву та не спростований відповідачем по справі.
Позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 222 492,74 грн., що не перевищує суму заборгованості по аліментам та відповідає вимогам статті 196 СК України. 
Відповідачем, в свою чергу, не доведено відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 331 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-78,81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд - 
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №182/296/14-ц від 31.01.2014 року, за період з січня 2014 року по серпень 2022 року в сумі 222 492,74 грн. (двісті двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто дві грн. 74 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.).
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева