Баранівський районний суд Житомирської області    

Справа № 273/2881/23
Провадження № 2/273/46/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на спадкове майно за законом по1/2 частині кожному на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області померла їхній дід – ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі прийняли спадщину, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, про що отрималіи відповідь від приватного нотаріуса. Інші спадкоємці відсутні. 
Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 11.03.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи .
Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 11.03.2026 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов повністю, додатково пояснила, що вона проживала і була зареєстрована разом з своїм дідом і доглядала його. Коли звернулася до нотаріуса з питанням оформлення спадщини, то останній повідомив їй про наявність заповіту ОСОБА_3 на його доньку, яка проживає в Естонії, проте ніхто не має її контактних даних, адже вона не приїзджала до батька і не цікавилася його станом здоров`я.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позов повністю.
Відповідач Баранівська міська рада у судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позовні вимоги визнає, за умови їх підтвердження належними доказами.
Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.17).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є онуками ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , виданого повторно, серії НОМЕР_3 , та копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 (а.с.6,7,22).
Згідно копії довідки Баранівської міської ради від 15.10.2019 року №4863 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . З ним на день смерті були зареєстровані онука ОСОБА_1 та правнука ОСОБА_6 (а.с.60). 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .
Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2021 року №55/202002-31, за змістом якої, нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок (а.с.20). 
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачами не оскаржувалася. 
Отже, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі.
Згідно з копією довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 17.12.2019 року №436, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано ( а.с. 18 ).
Згідно з копією технічного паспорта, виготовленого Новоград – Волинським МБТІ станом на 17.12.2019 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 є загальною площею 69,3 м2, житловою 49,3 м2, рік побудови 1975 рік (а.с.13-17). 
Згідно копії свідоцтва про забудову ОСОБА_3 рішенням зборів уповноважених членів колгоспу від 11.03.1974 року було надано змельну ділянку під забудову площею 0,08 га по АДРЕСА_1 (а.с.63).
Відповідно до копії спадкової справи №55/2020, що надійшла на запит суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та прийняли спадщину після його смерті (а.с.41-54).
З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлювальний документ та не зареєстрував право власності.
Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. 
Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. 
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100,101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов`язували наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає до задоволення в повному обсязі. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.1296 – 1298 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. ст.ст. 4,5,13, 89, 200, 206, 207, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Баранівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на спадкове майно за законом по 1/2 частині кожному на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) .
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя       Бєлкіна Д.С.