ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №335/9706/25 Головуючий в 1 інст. Кулик В.Б. 
Провадження №33/807/453/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Никоненка О.О., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , її представника – адвоката Коломоєць І.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції судом встановлено, що 30 вересня 2025 року, о 17 год. 30 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжі, на вул. Парамонова, буд. 12, керуючи транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед поворотом ліворуч на вул. Парамонова, перед початком руху не врахувала дорожньої обстановки і не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїла зіткнення з автомобілем марки «FORD FOKUS», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалася у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що належні та допустимі докази її вини в інкримінованому їй правопорушенні відсутні.
Вказала, що судом не враховано те, що згідно ДБН В.2.3-4 т, в пункті 5.1.1 встановлено, що параметри основних елементів вулиць потрібно визначати згідно з таблицею 5.1. 
Згідно до таблиці 5.1. «Вулиці та дороги» безумовно, що вулиця Олександра Говорухи проектувалась в радянські часи, однак тоді діяв СНиП ІI-60-75 «Планировка и застройка городских и сельских поселений». Згідно до СНиПа, ширина житлової вулиці повинна складати 3-3,5 метри.
Згідно схеми ДТП загальна ширина вулиці Олександра Говорухи в місці ДТП складає 3,1 метра. Отже, вулиця має три смуги руху.
Наголосила, що вулиця Олександра Говорухи не має розмітки. Згідно до пункту 11.1. «Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними». Наявність знаків 5.16, 5.17.1, 5.17.2 та дорожньої розмітки на схемі не зазначено.
Відстань від стаціонарно орієнтира до місця ДТП (позначка 3 схеми, місце зіткненняТ3 1 і ТЗ 2 на схемі не вказано. Відстань від правих коліс її автомобілю (позначка 1) до стаціонарного орієнтира вказана нерозбірливо, неможливо встановити які саме цифри вказані. Автомобіль потерпілої на схемі зафіксовано на відстані 4.8 км від правого по ходу руху краю проїжджої частини, тобто у середній полосі (позначка 2 схеми).
Звертає увагу, що відповідно до пункту 11.2. ПДР, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. Даних про те, що потерпіла виконувала випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч матеріали справи не містять. 
Отже вважає, що рухаючись на відстані 4,8 метра від правого краю проїжджої частини, потерпіла порушила пункт 11.2 правил дорожнього руху. 
Зазначила, що її захисник звернувся до судді місцевого суду з клопотанням про проведення автотехнічної експертизи щодо наведених обставин, однак йому було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 8 грудня 2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причину його пропуску.
В обґрунтування наведено зазначила, що копію оскаржуваної постанови не отримувала, про її існування дізналася 22 грудня 2025 року з ЄДРСР, після її оприлюднення для загального доступу.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2025 року.
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність її захисника – адвоката Никоненка О.О., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , її представника – адвоката Коломоєць І.В., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
У судовому засідання апеляційного суду адвокат Никоненко О.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, якщо б потерпіла ОСОБА_2 здійснювала рух із дотриманням ПДР України, то дорожня – транспортна пригода не відбулась би.
Адвокат Коломоєць І.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Вказала, що ОСОБА_2 здійснювала рух по вулиці Парамонова по дорозі, яка має односторонній рух. Отже вважає, що ОСОБА_1 зобов`язана була пропустити всі транспортні засоби, які здійснювали рух по вулиці Парамонова. Щодо проведення будь - яких експертиз в справі заперечила. Наголосила, що протокол за ст.124 КУпАП складений лише відносно ОСОБА_1 , а отже відсутні підстави оцінювати дії водія ОСОБА_2 
ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Зазначила, що ОСОБА_1 здійснювала рух з розділової смугу з другорядної дороги перед нею.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання судді апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, за наведених у протоколі обставин, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньої-транспортної пригоди.
Правильність такого висновку підтверджується дослідженими у судовому засіданні даними:
- схемою місця ДТП від 30 вересня 2025 року, на якій зафіксовано місце зіткнення та положення транспортних засобів після дорожньої-транспортної пригоди, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, напрямок руху транспортних засобів, пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (а.с. 4);
Зі схеми місця ДТП, яка була підписана без зауважень учасниками ДТП, вбачається, що:
- у автомобіля «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2 пошкоджено передню частину;
- у автомобіля «FORD FOKUS», державний номерний знак НОМЕР_3 пошкоджено ліва бокова частина транспортного засобу;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30 вересня 2025 року, з яких убачається, що вона 30 вересня 2025 року близько 17-20 год. здійснювала рух прямо на ТЗ«FORD FOKUS», державний номерний знак НОМЕР_3 по вулиці Парамонова в напрямку вул. О Говорухи зі швидкість 40-50 км/год. Автомобіль «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2 зліва від неї йшов на розворот, проїжджаючи повз, вона вже побачила, що автомобіль не зупинився та рухається прямо на неї створюючи аварійну ситуацію. Намагаючись уникнути дорожньо-транспортну пригоди, оскільки справа від неї знаходилась фура вантажівка, вона ще трохи проїхала та удар прийшовся частково в ліві передні двері, повністю ліві задні двері і крило автомобіля, пробито ліве колесо (а.с.5)
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30 вересня 2025 року, в яких вона показала, що здійснювала рух на автомобілі «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2 , на повороті не помітила машину, яка здійснювала рух по вулиці Парамонова та врізалась в неї, машина здійснювала рух на повільній швидкості, на повороті вона стояла (а.с. 6).
- фотознімками події, на яких зафіксовано пошкодження ТЗ«FORD FOKUS», державний номерний знак НОМЕР_3 та ТЗ«CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньої – транспортної пригоди.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій транспортного засобу повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Згідно п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи свідчать про те, що вищезазначені норми ОСОБА_1 не були дотримані. 
Так, з огляду на матеріали справи, письмові пояснення водіїв, схему місця ДТП з означенням місця зіткнення транспортних засобів, розташування транспортних засобів після події ДТП, локалізацію та характер пошкоджень транспортних засобів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.10.1, 10.4 ПДР України та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксовані схемою ДТП випливає, що дорожня – транспортна пригода відбулась внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 порушень вимог, передбачених п.п. 10.1, 10.4 ПДР, а саме: перед поворотом ліворуч на вул. Парамонова, перед початком руху, ОСОБА_1 не врахувала дорожньої обстановки і не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, та скоїла зіткнення з автомобілем марки «FORD FOKUS», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалася у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Викладені обставини свідчать про те, що водій автомобіля ОСОБА_1 розпочала здійснювати розворот всупереч п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, тобто водій не впевнилася в безпеці свого маневру та виконала його із невідповідного крайнього положення, внаслідок чого і відбулось ДТП. 
Таким чином, посилання в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Таким чином, посилання апелянта про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення автотехнічної експертизи не спростовують правильності висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п.п. п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Крім того вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком.
Інші посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, фактів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.
Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду вважає, що суддею суду першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/9706/25