ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року	справа № 380/48/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ціфіма» до Львівської міської ради за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства “Львівський завод автонавантажувач” про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, - 

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ЦІФІМА” (адреса: вул. Шевченка, 321,м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл.,79069; код ЄДРПОУ - 38764058) (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Львівської міської ради (адреса: пл. Ринок, 1,м. Львів, 79008; код ЄДРПОУ - 04055896) (далі - відповідач), в якому просить :
визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “ЦІФІМА” про вилучення з користування ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста; 
зобов`язати Львівську міську раду вирішити питання про вилучення з користування ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста.
Ухвалою суду від 06.01.2026 року відкрито провадження за правилам спрощеного позовного без повідомлення (виклику) осіб.
Ухвалою від 15.04.2026 заяву Публічного акціонерного товариства “Львівський завод автонавантажувач” про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог у справі на стороні відповідача – задоволено; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство “Львівський завод автонавантажувач” (79039, м. Львів, вул. Залізнична,7; ЄДРПОУ 05808758); запропоновано третій особі подати до суду пояснення щодо позову відповідно до приписів ст. 165 КАС України у 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали.
Позиція позивача:
В обґрунтування позову вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ціфіма» є власником нерухомого майна– будівлі складу кольорових металів літ. « 2Г-1» загальною площею 1283,4 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., будинок 321. На момент набуття права власності на нерухоме майно цей об`єкт нерухомості знаходився на земельній ділянці, що частково знаходилась в постійному користуванні ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» на підставі Державного акту на постійне користування земельною ділянкою. Уважає, що на підставі ст. 377 ЦК України у зв`язку з набуттям позивачем (ТзОВ «Ціфіма») права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлі складу кольорових металів літ. « 2Г-1», загальною площею 1283,4 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., будинок 321 - одночасно перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт. ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» оформив нотаріально засвідчену заяву від 08.08.2013р., у якій зокрема зазначив: «У зв`язку з набуттям Товариством з обмеженою відповідальністю «Ціфіма» права власності на нерухоме майно ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» дає свою згоду на вилучення із свого користування земельної ділянки для обслуговування виробничо-складської споруди, а саме: земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 321 та не заперечує проти подальшого надання в користування вищевказаної земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Ціфіма» для обслуговування виробничо-складської споруди». У зв`язку з вищенаведеним ТзОВ «Ціфіма» звернулось до Львівської міської ради як власника земельної ділянки із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування складських приміщень за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 321, що складалась з двох частин: земельної ділянки площею 0,1980 га, яка була у користуванні ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач», та земельної ділянки з земель міста. 19.04.2018 року Львівська міська рада прийняла ухвалу №3377, якою надала дозвіл ТзОВ «Ціфіма» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі орієнтовною площею 0,3539 га за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321. В ході розгляду судової справи №914/1483/24 виявилось, що Львівська міська рада перед наданням ТзОВ «Ціфіма» земельної ділянки в оренду не вилучила з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельну ділянку площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321, на вилучення якої вищезгаданою заявою надав згоду ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач». ТзОВ «Ціфіма» 23.11.2025 звернулось до Львівської міської ради з заявою з проханням вирішити питання щодо вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста. Згідно з трекінгом цього поштового відправлення цю заяву було отримано представником Львівської міської ради 23.11.2025. Станом на 30.12.2025 на цю заяву ТзОВ «Ціфіма» не отримало жодної відповіді. Вважає, що відсутність відповіді Львівської міської ради є невиконанням органом місцевого самоврядування своїх повноважень щодо вирішення питання, яке є в компетенції Львівської міської ради. Тому, звернувшись в суд з цим позовом, позивач просить суд захистити його порушені права у спірних правовідносинах шляхом зобов`язання Львівської міської ради вирішити питання про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321.
27.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив. Звертає увагу на те, що 03.02.2026 року Господарським судом Львівської області було зупинено провадження у справі №914/1483/24 до набрання законної сили рішення у справі №380/48/26 Львівського окружного адміністративного суду за позовом ТзОВ «Ціфіма» до Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Звертає увагу на те, що лист Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 09.12.2025 №2403-вих-178616 не є розглядом по суті звернення ТзОВ «Ціфіма» від 23.11.2025 року про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста, оскільки Управління земельних ресурсів є лише виконавчим органом Львівської міської ради з земельних питань, який готує проєкти відповідних рішень Львівської міської ради з земельних питань, і в компетенцію Управління земельних ресурсів не входить прийняття рішення про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста. Питання про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста є виключною компетенцією Львівської міської ради. Як вбачається з тексту додаткових пояснень, на розгляд Львівської міської ради не подавався проект рішення про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста та відповідно Львівська міська рада не розглядала це питання. Ініціатором питання про скасування відкритому акціонерному товариству "Львівський завод Автонавантажувач" державного акта на право постійного користування землею на вул. Т. Шевченка, 321 є управління державного контролю за використанням та охороною земель (лист від 29.10.2025 №4-2412-61341), а не ТзОВ «Ціфіма». ТзОВ «Ціфіма» не просило Львівську міську раду скасувати відкритому акціонерному товариству "Львівський завод Автонавантажувач" вцілому державний акт на право постійного користування землею на вул. Т. Шевченка, 321. ТзОВ «ЦІФІМА» просило припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1980 га у зв`язку з набуттям ТзОВ «Ціфіма» права власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на цій земельній ділянці, при тому, що ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» оформив нотаріально засвідчену заяву-згоду від 08.08.2013р. на вилучення в нього цієї земельної ділянки. Відтак, невиконання органом місцевого самоврядування приписів 13 ст. 120 Земельного кодексу України становить протиправну бездіяльність відповідача і суд за наведених обставин згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, оскільки для його прийняття виконано всі умови, визначені законом , і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Заперечення відповідача:
22.05.2026 відповідачем подано додаткові пояснення. Вказує, що з доводами, наведеними позивачем у позові не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними доказами. Після надходження звернень ТОВ «Ціфіма» від 24.11.2025 №2-23146-24 та №2-23048-006 відповідними структурними підрозділами Львівської міської ради було здійснено їх розгляд у межах компетенції органу місцевого самоврядування. За результатами розгляду Управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради на адресу позивача скеровано лист від 09.12.2025 №2403-вих-178616, яким надано відповідь на порушені у зверненні питання та повідомлено про подальші дії щодо їх вирішення. У зазначеному листі заявника повідомлено, що Управлінням земельних ресурсів підготовлено проєкт ухвали Львівської міської ради про скасування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» державного акта на право постійного користування земельною ділянкою на вул. Т. Шевченка, 321. Крім того, відповідачем підготовлено проєкт ухвали Львівської міської ради «Про скасування відкритому акціонерному товариству "Львівський завод Автонавантажувач" державного акта на право постійного користування землею на вул. Т. Шевченка, 321». Як вбачається з пояснювальної записки до проєкту ухвали, його підготовлено на підставі листа управління державного контролю за використанням та охороною земель від 29.10.2025 №4-2412-61341 та висновку юридичного департаменту від 01.12.2025 №4-2901-14812. Таким чином Львівська міська рада та її виконавчі органи не залишали звернення позивача без розгляду, а здійснювали передбачені законом підготовчі та організаційні заходи, необхідні для вирішення порушеного питання. Сам факт того, що на момент звернення до суду відповідне питання ще не було розглянуте на пленарному засіданні ради, не свідчить про протиправну бездіяльність, оскільки підготовка та винесення питання на розгляд колегіального органу потребує дотримання визначеної законодавством процедури. Вважає, що оскільки Львівською міською радою здійснювалися всі необхідні дії щодо опрацювання звернення позивача, відсутні правові підстави для визнання бездіяльності протиправною або для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення. Враховуючи вищевикладене, просять звернути увагу суду на те, що: звернення ТОВ «Ціфіма» було розглянуто; позивачу надано письмову відповідь листом від 09.12.2025 №2403-вих-178616; підготовлено проєкт ухвали Львівської міської ради; здійснено всі необхідні підготовчі заходи в межах компетенції органу місцевого самоврядування; протиправна бездіяльність відсутня. З огляду на вищенаведене, просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Пояснень на позов від третьої особи не надходило.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ціфіма» є власником нерухомого майна– будівлі складу кольорових металів літ. « 2Г-1» загальною площею 1283,4 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., будинок 321, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 124340057 від 17.05.2018 (а.с.9-10).
Заявою від 08.08.2013 у зв`язку з набуттям ТзОВ «Ціфіма» права власності на нерухоме майно, ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» надало згоду на вилучення із свого користування земельної ділянки для обслуговування виробничо – складської споруди, а саме земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка Т., будинок 321, та не заперчує проти подальшого надання в користування вищевказаної земельної ділянки ТзОВ «Ціфіма» для обслуговування виробничо – складської споруди (а.с.49). 
Ухвалою Львівської міської ради від 19.04.2018 №3377 «Про надання ТзОВ «Ціфіма» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Т.Шевченка,321», надано ТзОВ «Ціфіма» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,3529 га на вул. Т.Шевченка, 321 для обслуговування нежитлової будівлі (складу кольорових металів літерою «»Г-1») за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим їх переведенням до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.50).
Листом від 18.11.2025 вих.№18/11/2025 позивач звернувся до Львівської міської ради з заявою про вирішення питання щодо вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста. 
До заяви долучено: копію свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копію Державного акту на постійне користування земельною ділянкою від 28.12.2001 ІІ ЛВ №000632; копію нотаріально посвідченої заяви ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» від 08.08.2013; копію ухвали Львівської міської ради №3377 від 19.04.2018; копію рішення державного кадастрового реєстратора №РВ-6300088472024 від 27.04.2024 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9921154602023 від 26.05.2023; копії ухвал Львівської міської ради №№1048 від 05.07.2007, №1998 від 10.07.2008, №2626 від 30.04.2009.
Вказана заява надіслана поштою з описом вкладення та вручена відповідачу 23.11.2025 (а.с.61).
Листом Управління земельних ресурсів Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради від09.12.2025 №2403-вих-178616 на заяву позивача щодо вирішення питання про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки на вул. Т. Шевченка, 321 повідомлено, що управлінням земельних ресурсів департаменту природних ресурсів та будівництва на розгляд Львівської міської ради буде підготовлено проєкт ухвали про скасування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» Державного акта на право постійного користування землею на вул. Т.Шевченка,321. Також роз`яснено, що після прийняття Львівською міською радою рішення про скасування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» Державного акта на право постійного користування землею на вул. Т.Шевченка,321 вони зможуть звернутись у встановленому порядку до Львівської міської ради для оформлення права користування земельною ділянкою.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі - Закон № 2073-IX) здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: 1) дискреційне повноваження передбачено законом; 2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом; 3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом; 4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 2073-IX адміністративний орган зобов`язаний використовувати свої повноваження з метою, з якою такі повноваження надані. Мета, з якою надано повноваження, визначається законом або випливає з його положень.
Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Згідно ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. 
Відповідно до частини 3 статті 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.
Згідно з частиною 4 статті 142 Земельного кодексу України власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
В додаткових поясненнях відповідач вказує, що відповідно до статей 141 та 142 Земельного кодексу України припинення права користування земельною ділянкою здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. При цьому відповідач зазначає, що законодавством передбачено, що саме Львівська міська рада на власний розсуд у межах наданих законом повноважень вирішує питання щодо припинення права користування земельною ділянкою після оцінки всіх обставин справи та поданих матеріалів.
Відповідно до пп.34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Львівської міської ради із заявою про вилучення з користування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» земельної ділянки площею 0,1980 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста, однак така заява на пленарному засіданні Львівської міської ради по суті не розглянута та відповідного рішення за результатами такого розгляду не прийнято.
Водночас за встановлених обставин цієї справи, Управління земельних ресурсів Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради на заяву позивача лише надіслало лист, яким повідомило позивача про те, що ними буде підготовлено проєкт ухвали про скасування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» Державного акта на право постійного користування землею на вул. Т.Шевченка,321 та роз`яснено, що після прийняття Львівською міською радою рішення про скасування ВАТ «Львівський завод Автонавантажувач» Державного акта на право постійного користування землею на вул. Т.Шевченка,321 вони зможуть звернутись у встановленому порядку до Львівської міської ради для оформлення права користування земельною ділянкою.
На переконання суду, такі дії відповідача не є законним способом поведінки суб`єкта владних повноважень, а надісланий лист не є рішенням у розумінні положень ЗК України.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що на момент прийняття рішення у справі відповідач не подав доказів прийняття будь-якого із передбачених приписами ЗК України рішення за результатами розгляду заяви позивача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2018 року у справі № П/9901/137/18 висловила позицію, згідно з якою «протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені».
У подальшому аналогічні висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2019 року у справі № 810/1367/14, від 05 березня 2020 року у справі № 804/50/17 та від 15 грудня 2021 року у справі № 300/34/20.
У постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 1640/2469/18 Верховний Суд зазначив, що листи є проміжними відповідями на звернення, які не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися відмовою у розумінні закону.
Отже, у спірних правовідносинах, відповідач з передбачених законодавством рішень у спосіб, встановлений законом (питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях ради) не прийняв.
Тобто, має місце факт ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.
Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.10.2024 у справі №440/17223/21. 
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Ціфіма” про вилучення з користування ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч.5. ст.6 Закону № 2073-IX, адміністративний орган, що порушив право, свободу чи законний інтерес особи, зобов`язаний за власною ініціативою протягом розумного строку з дня виявлення порушення поновити право, свободу чи законний інтерес, не чекаючи подання скарги чи пред`явлення позову та запобігаючи повторенню порушення у майбутньому.
Ухвалюючи постанову від 28.05.2020 у справі №819/654/17, Верховний Суд зазначив, що виходячи з принципу «належного врядування», суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом. 
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС УКраїни, у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Тому порушені права позивача підлягають захисту у спосіб шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.11.2025 про вилучення з користування ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста та за результатами її розгляду прийняти рішення, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 72,77, 90, 94, 139, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд –

в и р і ш и в :
Адміністративний позов задоволити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Ціфіма” від 23.11.2025 про вилучення з користування ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста.
Зобов`язати Львівську міську раду (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ЄДРПОУ 04055896) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Ціфіма” від 23.11.2025 про вилучення з користування ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” земельної ділянки площею 0,1980 га на вул. Т. Шевченка, 321 та зарахування цієї земельної ділянки до земель міста та за результатами її розгляду прийняти рішення, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ЄДРПОУ 04055896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ціфіма» (адреса: 79069, м. Львів, вул. Шевченка, 321, ЄДРПОУ 38764058) 3328 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна